1Ö2 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Viola tricolor! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Vg. Hassle "'/o, 'Vs 1902. 



Litteratur: Aeeschoug IV, p. 247. — Ascherson I, p. 73. — Brundin I, 

 pp. 12 — 14. — Fries I, pp. 91 — 2. Hildebrand II, pp. 59 — 60, — Ltjbbock 



I, 1, pp. 195—6, fig. 188. — Neuman I, p. 278. Wittrock VII, pp. 34—50, 



fig. 



Sommarannuell, vinterannuell och pollakanthisk ört af rosettskottliknande typ. 

 Växtens varighetsförhållanden liafva utredts af Wittrock, 1. c, pp. 36 etc., som äfven 

 utförligt beskrifver växtens ungdomsstadier, pp. 34 — 6. 



Brundin, 1. c, för V. tricolor till en efter växten uppkallad typ, hvarunder 

 »sammanfattas de annuella arter, hvilkas frön behöfva hvila endast en kortare tid; 

 de äro så godt som genast grobara och härmed är möjligheten gifven för flere gene- 

 rationers utveckling under en och samma vegetationsperiod. — — — Man finner ej 

 sällan midt i vintern blommande och till alla delar friska exemplar af denna växt. 

 — - - — Af Viola tricolor anträffas sent på hösten talrika unga plantor, hvilka vid 

 vårens inträde fullfölja sin utveckling. Hufvudskottet är hos dessa föga förlängdt, 

 betydligt kortare än de från de nedre örtbladens veck utgående, till marken tryckta 

 sidoskotten.» 



Hjärtbladen voro på de af mig insamlade ungplantorna skattade, rundadt — 

 ovalt spadlika, såsom fullt utväxta ända till 6 + 5x4 mm. »Primärbladet skiljer 

 sig från örtbladen därigenom, att det är mindre samt har bladkanten försedd med 

 blott en eller två små inskärningar.» (Wittrock, 1. c. p. 36.) 



Viola arvensis! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor: Uppl. Uppsala 3 7io 1901, 23 A, 

 2 % 1903. 



Litteratur: Johansson III, p. 103. — Neuman I, p. 278. — Wittrock 

 VII, p. 50. 



I regeln sommar- eller vinterannuell hapaxanth, enligt Neuman, 1. c, förekom- 

 mer i Skåne, Kåseberga, en genom öl versandning flerårig form : « perennans. 



»På blottad jord kan groning försiggå hela sommaren, och på hösten och vin- 

 tern finner man plantor i alla stadier, äfven med höstblommor eller ett par väl ut- 

 bildade frukter. Om ej blomningen avancerat för långt, öfvervintrar växten utan 

 synnerlig skada. På förstärkningsstadiet, såsom fåbladig rosett, öfvervintrar den all- 

 deles frisk och blir på vårsidan brungrön» (Johansson, 1. c). 



»I hufvudsak äro förhållandena beträffande det vegetativa systemets morfologi 

 ungefär desamma som hos V. tricolor genuina. Såsom olikheter må påpekas, att 

 mellanlederna ej blott mellan de två till tre första örtbladen, utan mellan de fem 

 till sex första äro mycket korta» (Wittrock, 1. c). 





