KTTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. l5ANr> 40. N:0 2. 163 



Heliaiitliciimin chanisecistus! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Uppl. Uppsala, Lassby '/,„ 

 1903,/., 1904; Uppl. Länna 'V,,, 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, 

 sk. ■ 11_16 /ic 1900, F. R. Kjellman; i kultur i blomkruka uppdragna ungplantor: 

 H. B. U. s. 2 % , gr. "/„ 1903, sk. 13 / 10 1904. 



Litteratur: Kjellman II, p. 254. — Lubbock I, 1, p. 192. 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Fröna äro grobara redan frö- 

 mognadsårets höst: såväl höstgroning som vårgroning äger rum i naturen. 



Hjärtbladen äro kortskaftade, rundadt ovala, c:a 2 + 4 X 3,5 mm. Primordial- 

 bladen äro relativt smalt lancettlika. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med 

 den rikgrenade, tidigt lignifierade hufvudroten ; tidigt förses huf vudroten med rikliga 

 mykorrhiza bildningar. 



Den höstgrodda plantan utbildar under groningsåret ett fåtal, relativt obetyd- 

 ligt sträckta internodier; öfvervintringen sker på vintergrönt stadium. Af i naturen 

 insamlade 2 — flerårs-plantor att döma öfvervintrar växten under ungplantsstadiet grön 

 med såväl hufvud- som sidoskott ; särskilda vinterskott ' kunde här ej anses föreligga. 



De i kultur i blomkruka uppdragna, d. u /n 1903 grodda, d. 13 / ia 1904 skördade 

 ungplantorna hade utbildat ett m. 1. m. rikt, stundom upprepadt grenadt epikotyl- 

 skott, som öfvervintrade på fullständigt vintergrönt stadium. Om slutna vinterknop- 

 par kunde ej blifva tal. Trots sin örtartade, proleptiska skottutveckling synes så- 

 lunda H. chamcecistus på ungplantsstadiet förhålla sig som en typisk dvärgbuske; 

 Warming VIII, p. 270, angifver dock växten såsom en half buske; såsom äldre (efter 

 inträdd blomning) torde den också förhålla sig såsom en typisk sådan. 



Heliaiitheinum oelandicum! (Tafl. VIII, B: l— t.) 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : Öl. Resmo alfvar 2 V 1904 (fig. 1— t). 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen synes i naturen 

 försiggå om våren. 



Hjärtbladen (se fig. 1 — n) äro skaf tade, ovala, styfva— läderartade, c:a 1,5 + 3 X 1,5 

 mm. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den kraftiga, grenade, genom- 

 gående, redan andra året vackert m^korrhizaförande hufvudroten. Hypokotylen lik- 

 som ofta äfven öfre delen af hufvudroten komma å äldre plantor till följd af upp- 

 f rysningsfenomen of van jord och antaga därvid ofta en för de å alfvaret före- 

 kommande individen särskildt karaktäristisk och i ögonen fallande bågböjning 

 (jmf. fig. q). 



H. oelandicum förhåller sig under det första förstärkningsstadiet såsom en typisk 

 dvärgbuske; såväl hufvud- som sidoskott kvarlefva i regeln fullständigt, tills blom- 

 ning sker (se fig. r — t). Årsskotten synas å de på Öland insamlade ungplantorna 



1 Jmf. Kjeixman, 1. c. 



