164 N. SYLVEN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



städse ogrenade (jmf. fig. o, p). Öfvervintringen sker på vintergrönt stadium. Slutna 

 knoppar saknas. I naturen synes det första förstärkningsstadiet vara af flere års 

 längd. 



Heliantlieiimm prociimbeiis! (Tafl. VIII, B: a— k; XXIII: 4.) 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie : Gtl. Lummelunds bruk, sand- 

 strand, 7- 1904 (se figurerna). 



Litteratur: Irmisch III, pp. 204—5, Tafl. IV, B, Fig. 11. 



Buskartad pollakanth af åtminstone i naturen första året eller åren rosettskott- 

 artad — svagt sträckledad (cylinderskottartad) typ (se tafl. VIII, B: d — f, XXIII: 

 4, a); senare inträder tydligare internodieförlängning (se tafl. VIII, B: g — k). Gro- 

 ningen synes i naturen inträda om våren. 



Hjärtbladen (se tafl. VIII, B: a — d) äro oskaftade, liniära, styfva— läderartade, 

 c:a 10 X 1 mm. De första örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. Hypokotyl 

 och hufvudrot såsom hos föregående art ; dock har jag aldrig här återfunnit den där 

 omnämnda bågböj ningen. 



H. procumbens afviker från föregående art genom redan under det första för- 

 stärkningsstadiet stundom skäligen tidigt bortdöende huf vudskott (se tafl. VIII, B : 

 1 — k), samt, såsom nämndt, genom nedtill å skotten rosettlikt förkortade internodier; 

 förr eller senare bortdö äfven skottspetsarne å de relativa hufvudskotten. Växten synes 

 sålunda hos oss redan på ungplantstadiet vara m. 1. m. halfbuskartad. Slutna vinter- 

 knoppar förekomma ej. Öfvervintringen sker tydligen på vintergrönt stadium; de 

 öfvervintrande bladen afvika dock rätt betydligt såväl till form som. framför allt till 

 storleken från de tj^piska, synbarligen på hösten aff all ande sommarbladen (jmf. tafl. 

 XXIII: 4). Vinterbladen (se tafl. XXIII: 4 c) äro relativt korta och tjocka, blott c:a 

 3 mm. långa; sommarbladen (se tafl. XXIII: 4 b) äro längre och tunnare, c:a 9 

 mm. långa. Årets första örtblad visa öfvergång mellan vinter- och sommarblad. 

 Vinterbladen äro mera tryckta intill stammen, under vintern synbarligen nära nog 

 knopplikt hopslutande kring de inre, ännu outvecklade örtbladsanlagen. 



Eliltilie-arterna. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 274. -- Ascherson I, pp. 103 — 4. — Brundin 

 /, p. 9. 



Hy pcriCllin -arterna med upprat stjälk V (Tafl. XI, A: 6.) 



Undersökningsmateria]: H. montanum: grodd — ungplantserie: Vg. Hassle, 

 Fåleberg l % 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. "/s 1902, F. R. Kjellman; 



H. hirsulum: ungplantor: Öl. Wickleby "/« 1904; i kultur uppdragna årsplantor: 

 H. B. U. 1! '/ 8 1902, F. R, Kjellman; 



1 Se Neuman I, p. 282. 



