KDNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NIO 2. 175 



Hjärtbladen äro af vanlig Geranium-typ (se under G. sifoaticuml), c:a 12 + 7 

 x 13 mm. Primordialbladen äro enkelt 5— 7-loberade i af rundade lober. Den förlängda 

 hypokotylen sammanflyter med den grenade, genomgående hufvudroten. 



Det första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af flere års längd. En å 

 Gottland insamlad 2 — 3-årsplanta hade d. V 7 utvecklat ett ur lågbladig sidoknopp 

 stammande, sträckledadt, ännu ogrenadt skott af c:a 5 cm:s längd; den tämligen 

 starkt upplagsförtjockade hufvudroten ägde några få, ännu blott svagt utvecklade 

 adventivknoppar. 



Geranimn phaeum. 



Litteratur: Irmisch XXV, pp. 545—7, 570. 



Greraiiiuin palustre! 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : H. B. U. vid »kärret» 10 Ao 1905; 

 i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 19 /s 1902, F. R. Kjellman. 

 Litteratur: Irmisch XXV, pp. 545 — 7. 



G. palustre öfverensstämmer till sin utveckling nära med föregående art och 

 närmast efterföljande båda arter. Enligt Irmisch, 1. c. p. 547, behöfver växten i 

 naturen flere år för att gå i blom. — Å de i kultur uppdragna årsplantorna mätte 

 hjärtbladen c:a 18 + 6 x 12 mm. Primordialbladen äro njurlika, vanligen enkelt 5 — 7- 

 loberade. Af hypokotyl och hufvudrot bildas ett kraftigt, spol — pålformigt upplags- 

 organ. Från epikotylbasen utbildas ofta redan under groningsåret birötter: dessa 

 äro stundom liksom hufvudroten m. 1. m. starkt upplagsförtjockade. 



Geraiiium silvaticiim! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Ängarna 29 / 5 1903; 

 T. Lpm. Vassijaure '7 7 1903; T. Lpm. Björkliden 2 % 1903; höstgroddplantor: Vg. 

 Wrangelsholm % 1898, H. Witte; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. / 10 1903. 



Örtartad pollakant af rosettskottyp. Fröna äro grobara redan frömognadsårets 

 höst; höstgrodda plantor hafva i naturen insamlats af fil. lic. Hernfrid Witte (se 

 of van); i naturen synes dock växten vara i regeln vårgroende. 



Hjärtbladen äro m. 1. m. långt skaffade, snedt och oregelbundet njurlika; 

 skifvorna äro inbuktade äfven framtill, och medelnerven framskjuter tandlikt vid in- 

 buktningens midt. På de af mig insamlade årsplantorna mätte hjärtbladen c:a 20— 

 50 + 6 X 10 mm. (exemplaren med de mest långskaftade hjärtbladen typiska skugg- 

 exemplar). Primordialbladen äro 3 — 5-loberade i vanligen 3-tandade lober. Den 

 förlängda hypokotylen sammanflyter med den kraftiga, rikt grenade hufvudroten. 



