170 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett relativt fåbladigt rosettskott; hypo- 

 kotyl och hufvudrot blifva m. 1. m. starkt upplagsf ört j oekade. 1 Under vintern ner- 

 vissna örtbladen, och stamspetsen skyddas af de knopplikt hopslutande bladstiplerna. 

 På kraftigare utvecklade (exempelvis i kultur uppdragna) plantor synes stamspetsen 

 jämväl lågbladsförande. Under kultur sommaren 1903 hade redan första årets 



höst slutna axillärknoppar kommit till utbildning. 



Geraniuin prsitense! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 "/„, 

 sk. '/,, """V, o 1900, F. R. Kjellman; H. B. U. A, 1903. 



Litteratur: Irmisch XXV, pp. 545—7, 570—1, Tal IX, Fig. 33—5. - Kjell- 

 man I, p. 257. — Wittrock II, p. 443. 



G. pratense synes till sin utveckling närmast ansluta sig till föregående art. — 

 Utvecklingen under groningsåret skildras af Irmisch, 1. c. pp. 570 — 1, sålunda: »Ein 

 in meinem Garten zufällig aus Samen aufgegangenes Exemplar von G. prat. hatte bis 

 zum Herbste des ersten Jahres eine sehr reichblättrige Blattlaube und eine Haupt- 

 wurzel getrieben, die etwas iiber einen Fuss läng und oben fast so dick wie der kleine 

 Finger war; aus der Achsel einiger Laubblätter waren schon kraftige gestauchte Sprosse 

 mit je einer grösseren Anzahl von Laubblättern entsprungen; sowohl aus der Achse 

 des Keim- als der Seitensprosse waren kraftige Nebenwurzeln hervorgetreten. » — 

 Odlad i H. B. U. sommaren 1903 utbildade växten under groningsåret ett kraftigt, 

 grenadt rosettskott; af hypokotyl och hufvudrot bildades ett starkt förtjockadt, vid 

 rothalsen ända till öfver en cm. diametermäktigt uppiagsorgan; från rosettstamparti- 

 erna hade jämväl birötter kommit till utveckling. Bladfotdelarna tjänstgöra som 

 vinterskydd. Under odling blommar växten enligt Irmisch redan andra året; i na- 

 turen skall den dock behöfva flere år för att gå i blom. 



Hjärtbladen äro af ungefär samma form som hos föregående art; å de i kultur 

 uppdragna årsplantorna mätte de c:a 20—70 + 8 X 10 — 12 mm. Primordialbladen 

 äro relativt enkelt loberade och flikade; loberna äro relativt breda. 



Geraiiiiini pyrenaicuin. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, 

 sk. 3S A 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Irmisch XXV, pp. 545—7, 549. - Wydler V, pp. 373—4. 



G. pyrenaicum hänföres af Irmisch, 1. c, till samma utvecklingstyp som öfriga 

 pollakanthiska Geranium-&rter, G. sanguineum då undantagen. Blomning inträder 

 enligt Irmisch under kultur ej sällan redan andra året. 



Hjärtbladen äro af vanlig Geranium-typ, c:a 40 + 5 x 10 mm. 



1 De i Torne lappmark insamlade årsplantorna hade relativt kortskaftade rosettblad och en relativt 

 tidigt och starkt förtiockad hufvudrot, 



