182 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERN A. 



Johansson, 1. c, angifver L. catharticum såsom å Gottland »i allmänhet som- 

 marannuell och i sådant fall spenslig med föga förgrenad stjälk. Bland massor af 

 fru ktificer ande plantor finner man på hösten inga små groddplantor, som kunna an- 

 tagas härleda sig från årets frö. Stundom träffas däremot större, greniga, tätbladiga 

 groddplantor, som förblifva på förstärkningsstadiet hela hösten, och som öfvervintra 

 i oskadadt skick. - — — — Dessa individ måste vara rent bienna. » 



»I Uppsala botaniska musei herbarium finner man såväl ogrenade, alltigenom 

 ortotropa och glesbladiga exemplar af annuell byggnadstyp som sådana, där differen- 

 tieringen i ett grenigt, plagiotropt och tätbladigt skottsystem samt därifrån uppsti- 

 gande glesbladiga, vegetativ-florala axlar tyder på en tvåårig utveckling.» (Cleve 

 I, pp. 62—3). 



I Västergötland, Hassle, har jag funnit L. cath. såväl sommarannuell, detta 

 allmännast, som äfven bienn. Å Ölands alfvar förekomma båda varighetsformerna 

 tämligen allmänt; här har jag äfven påträffat en förmedelst basala vinterskott per- 

 ennerande planta. I Uppland har jag vid Älfkarleby hösten 1905 påträffat ung- 

 plantor tillhörande bienna individ. 



Hjärtbladen äro kortskaftade, rundadt ovala, c:a 0,5 + 1,5 x 1 mm.; på sommar- 

 annuella individ kvarsitta de ofta friska ännu vid blomningen. Den förlängda hypo- 

 kotylen sammanflyter med den grenade hufvudroten. 



Liiium usitatissimum! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Gullberget 17 /s 1902. 



Sommarannuell hapaxanth af direkt sträckledad typ. — Hjärtbladen äro oskaf- 

 tade, rundadt ovala, c:a 7x5 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. Den 

 förlängda hypokotylen är stamlik och ingår i stamsystemet; den öfvergår nedtill utan 

 tydlig gräns i den m. 1. m. rikgrenade hufvudroten. 



Radiola linoides! 



Undersökningsmaterial: ungplantor— blommande individ: Vg. Hassle, Nord- 

 ängen l6 'A 1902; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Braun I, p. 108, Tab. I, Fig. 1. — Johansson III, p. 88. 



Sommarannuell hapaxanth af direkt sträckledad typ. — Hjärtbladen äro oskaf- 

 tade, rundadt ovala, c:a 0,5 x 0,3 mm.; de kvarsitta ofta friska ännu vid blomningen. 

 Den förlängda hypokotylen är m. 1. m. stamlik och ingår till sin öfre del i stam- 

 systemet; nedtill öfvergår den utan tydlig gräns i den fint och rikt grenade hufvud- 

 roten. 



Polygala vulgäre! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor: Vg. Hassle prästgård "% 1902, 

 "/, 1903; ungplant serie: När. Nybromossen 3 % 1905, G. Bågenholm. 



