KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NIO 2. 1815 



Litteratur: Warming IV, pp. 24 — 5, Fig. 1. - - Wydler V, p. 313. 



Örtartad pollakanth af direkt sträekledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om »våren» (sommaren). 



Hjärtbladen äro kort — otydligt skaftade, ovala, c:a 7x3 mm. Primordialbla- 

 den äro ovala. Den förlängda hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den rikgre- 

 nade hufvudroten. 



Tidigt börja sidoskott utbildas från hjärtbladsvecken, på äldre plantor äfven 

 från nedre örtbladsvecken. De förra utväxa snart till kraftiga, det ortotropa hufvud- 

 skottet stundom i styrka öfverträffande, plagiotropa eller båglikt utåt — uppåtgående, 

 internodieförlängda, rikt örtbladiga skott. De öfre örtbladsaxillskotten komma van- 

 ligen ej till någon högre utbildning under groningsåret. Under vintern bortdör huf- 

 vudskottet till sina öfre partier eller fullständigt, och öfvervintringen sker förmedelst 

 hjärtbladsaxillskotten, eventuellt äfven förmedelst kraftigare örtbladsaxillskott. Öfver- 

 vintringen sker nu på vintergrönt stadium; äfven hjärtbladen har jag på enstaka 

 plantor funnit kvarlefvande andra årets vår. Af de af Bågenholm insamlade plan- 

 torna syntes en del gå i blom redan under andra året; 1 hufvudskottet hade då i 

 allmänhet left kvar öfver vintern och nu andra årets sommar utvecklats vidare, ve- 

 getativ-floralt. Å några plantor syntes hjärtbladen kvarsitta ännu vid blom- 

 ningen, nu brungröna. 



Polygala aiiiarelluin! 



Undersökningsmaterial: ungplantserie: Öl. Gösslunda alfvar 25 / G 1904; års- 

 plantor: Gtl. Stånga myr A,, 1902. 



Litteratur: Wydler VIT, p. 45. 



P. amarellum afviker från föregående art genom rosettskottartad byggnad och 

 genom hufvudskottets öfvervintring på rosettstadiet. Å kraftigare plantor kan visser- 

 ligen tydlig internodieförlängning inträda under groningsåret, men internodierna äro 

 relativt korta och bladen af rosettbladtyp: skaftade, omvändt äggrunda, längre än 

 stjälkbladen. 2 Rildig rosettgrenighet inträder ofta redan första året; stundom äro 

 sidoskotten på hösten svagt förlängda, båglikt uppstigande. Såväl hufvud- som sido- 

 skotten öfvervintra gröna. Blomning synes ofta i naturen inträda under andra året. 



Hjärtbladen äro kort — oskaftade, rundade — ovala, styfva till nästan lädcrartade, 

 c:a 3 — 5 X 2 mm. 



Euphorfoia esula! 



L T ndersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, 

 sk. ■/•, 11-1 7io 1900, F. B. Kjellmak. 



Litteratur: Kjellman II, p. 256. 



Växtens utveckling från frö är studerad af Kjellman, 1. c. »Dess epikotyl 

 utvecklas ganska starkt, är sträekledad, rikbladig, men ogrenad och kommer icke till 



1 .Jmf. Warming, I. c. 



2 Jmf. Netjman I, p. 303. 



