192 N. SYIVÉN, OM DE SVENSKA DIK0TYLED0NEK.NA. 



Vicia cracca! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor: Vg. Hassle prästgård, träd- 

 gårdsland lu /o 1902; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 2 7 8 1902, F. R. 

 Kjellman. 



Litteratur: Irmisch XVII, pp. 62—3. — Warming IV, pp. 63 — 4. — Winkler 

 IV, pp. 99-100. — Wydler VI, p. 89. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren; om frönas hård skälighet och däraf betingade sena groning nämner 

 Winkler, 1. c. 



Med afseende på hjärtblad, heterofylli och rotsystem på ungplantsstadiet öfver- 

 ensstämmer V. cracca med andra arter af samma släkte. Liksom hos V. hirsuta 

 förekomma stundom äfven här epikotyla birötter. 



I kultur utbildades under groningsåret ett från mellersta epikotyla lågblads- 

 vecken grenadt ofvanjordsaxelsystem; från hjärt- och nedre lågblads vecken syntes 

 tidigt för växten typiska, lågbladiga under jordsutlöpare komma till utveckling; öfver- 

 vintringen sker förmedelst utlöparna. 1 



Vicia teimifolia. 



Litteratur: Irmisch XVII, p. 62. 



Vicia villosa! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle A 1903. 

 Litteratur: Areschoug IV, p. 330. — Ascherson I, p. 162. — Brundin I, 

 p. 22. — Fries I, pp. 95 — 6. — Johansson III, p. 103. 



V. villosa har jag i Västergötland, Hassle, funnit i regeln vinterannuell (i höstsäd), 

 dock äfven sommarannuell (i vårsäd). På hård, gräsvuxen mark har jag dessutom 

 påträffat individ, som efter allt att döma torde vara att anse såsom bienna. Dessa 

 hade nämligen i midten af maj månad utvecklat så synnerligen kraftiga, öfvervin- 

 trade sidoskott, att ej gärna höstgroning, utan vårgroning föregående år här måste 

 antagas; skotten voro nedliggande, nu nära meterlånga; å en och samma planta hade 

 ett 10-tal dylika skott kommit till utveckling ■ — Johansson, 1. c, har på Gottland 

 »i rågåkrar iakttagit talrika vinterannuella individ. På hösten finner man dels i 

 stubbåkrar, dels på blottad jord stora individ i begynnande blomning, hvilka frysa 

 bort före fruktmognaden. De synas visa, att växten kan vara sommarannuell». — 

 Brundin, 1. c, »fann i dec. månad stora, från basen greniga exemplar, hvilka utan 

 tvifvel följande år skulle fortsätta sin utveckling. De nedliggande skotten voro ända 



1 ,Tmf. Brundin I, p. 58, 



