KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 195 



andra örtbladet utom uddblad äfven ett småbladspar. Den förlängda hypokotylen 

 sammanflyter med den grenade, tidigt bakterieknölförande hufvudroten. 



Växten har enligt Irmisch, 1. c, »so länge sie nicht bliiht, eine kurze Haupt- 

 achse und perennirt auch durch iiber dem Boden öder nvir ganz flach mit der Basis 

 in demselben befindliche, mit Laubblättern versehene, niedrige, dicht an der Mutter- 

 achse ansitzende Sprosse. Die Hauptwurzel läng und kraftig, verholzt». 



Astragalus glycyphyllus! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Vg. Hassle, Fåleberg 2 7 5 1903; Öl. 

 Borgholm, Solliden l % 1904; andraårsplantor: Öl. Wickleby 2 % 1904; i kultur upp- 

 dragna årsplantor: H. B. U. 10 /s 1902, F. R. Kjellman; H. B. U. A<, 1903. 



Litteratur: Irmisch XVII, p. 81. - - Winkler XIX, p. 133. - - Wydler VI, 

 pp. 84-5. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen synes i naturen för- 

 siggå om våren. 



Hjärtbladen äro epigaeiska, till konsistensen ungefär örtbladslika, skattade, 

 ovala, c:a 2 + 8x4 mm. Primordialbladet är trebladigt af relativt korta och breda, 

 svagt omvändt hj ärtlika småblad. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 grenade, genomgående hufvudroten. 



I naturen utvecklas under groningsåret ett från nedre och mellersta örtblads- 

 axillerna, stundom äfven från hjärtbladsaxillerna ofta rikgrenadt, dock blott c:a 

 dm. -högt, uppstigande — ortotropt epikotylskott. Af hypokotyl och hufvudrot 

 bildas ett kraftigt upplagsorgan. Om ej hjärtbladsaxillskotten redan under gronings- 

 året utväxt till typiska örtbladsskott, utbildas de såsom gulaktiga, svaga, nästan 

 knopplika vinterskott, förmedelst hvilka så öfvervintringen sker. Hafva hjärtblads- 

 skotten utväxt redan första året, bildas från deras nedersta axiller vinterskott af 

 tredje ordningen; ofta äro äfven hufvudskottets nedre örtbladsskott eller sidoskott 

 från dessa utbildade såsom vinterskott. Det första förstärkningsstadiet synes i natu- 

 ren vara af flere (mer än 2) års längd. — I kultur utvecklade växten sommaren 1903 

 ett kraftigt och rikgrenadt epikotylskott af plagiotropa till båglikt uppstigande, ört- 

 bladiga axlar. Blomning inträdde ej ännu under groningsåret. 



Astragalus alpinns! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: T. Lpm., ängsmark ofvan björkgrän- 

 sen -"'!-, 1903; T. Lpm. Björkliden, brännland i björkskogen 12 / 8 1903; i kultur i 

 blomkruka uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 24 Ao 1903, gr. U, sk. 13 Ao 1904. 



Örtartad pollakanth af åtminstone i naturen under groningsåret rosettskottartacl 

 typ. Groningen försiggår i naturen om våren. 



