KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:G 2. 209 



Oiionis spinosa. 



Litteratur: Irmisch XVII, p. 71, 



Ononis repens! (Tafl. XV, A: 1.) 



Undersökningsmaterial: års— f lerårsplantor : Gtl. Bro 2 % 1904; Gtl. Lumme- 

 lunds bruk 3 A 1904 (fig. 1 a— c). 



Litteratur: Irmisch XVII, p. 71. 



O. repens afviker från föregående art genom sina underjordsutlöpare. Af Irmisch, 

 1. c, jämföres O. repens till sin utveckling närmast med Trijolium alpestre. — Å de 

 af mig insamlade ungplantorna hade, äfven å de tydligen 2— flere år gamla, ännu 

 ingen utlöparbildning inträdt. De nu båglikt uppstigande vinterskotten (se fig. 1 b, c) 

 syntes dock förbereda utlöparbildningen. Osäkert torde vara, om typiska utlöpare 

 någonsin komma till utbildning ännu under det första förstärkningsstadiet. 



Hjärtbladen (se fig. 1 a) äro kort — otydligt skaffade, rundadt ovala, c:a 6 x 4 

 mm. Primordialbladen äro enkla, rundadt ovala;, alla första årets blad syntes vara 

 enkla. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den grenade, genomgående, 

 tidigt upplagsförtjockade hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett ogrenadt, blott några få cm. högt 

 epikotylskott. Från hjärt- och nedre örtbladsaxillerna hafva m. 1. m. slutna vinter- 

 skott kommit till utveckling. Det första förstärkningsstadiet synes i naturen vara 

 af flere års längd. 



Oiionis arvensis! (Tafl. XV, A: 2.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: H. B. U. O. arvensis-Tpavcéllen 

 å system, afdeln. 3 % 1904; ungplantserie: Öl. Resmo 23 /, : 1904; Vg. Hassle prästgård 

 A 1905 (fig. 2); i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 26 Ao 1903, gr. A, sk. 22 A, 

 V 10 1904. 



O. arvensis öfverensstämmer till sin första utveckling nära med föregående art; 

 då utlöpare saknas, blifva dock naturligen aldrig här såsom hos O. repens vinter- 

 skotten båglikt uppstigande — utlöparartade; vinterskotten äro hos O. arvensis m. 1. m. 

 slutna, låg — örtbladiga, ortotropa. Årets örtbladsskott bortdö under vintern. 



Hjärtbladen äro kort sammanväxt slidiga, kortskaftade, rundadt ovala, vanligen 

 något köttiga, c:a 1 + 1, 5 + 8x6 mm. Primordialbladen äro enkla, rundadt ovala, 

 glest och svagt bukttandade. Först de senare örtbladen å kraftigare årsplantor 

 blifva typiskt 3-fingrade. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den spar- 

 samt grenade, genomgående hufvudroten; ett ofta starkt förtjockadt, långt nedträn- 

 gande, pålliknande ujDplagsorgan bildas. 



K. Sv. Vet. Alcad. Handl. Band -JO. N:o i. 27 



