KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 211 



Hjärtbladen (se fig. 3 a) äro epigpeiska, kortskaftade, ovala — tunglika, köttiga, 

 fasta, utåt plankonvexa, c:a 2 + 6x3 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad hetero- 

 fylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den starka, grenade, genom- 

 gående hufvudroten. 



I naturen utvecklas under groningsåret (groningen inträder i naturen om våren) 

 ett vanligen blott några få — 5 cm. högt, ogrenadt epikotylskott med vanligen från 

 början spiralställda örtblad; stundom synas dock de tvenne första örtbladen hl. 1. m. 

 fullständigt motsatta (jmf. fig. 3 a, b). Bladen fällas på hösten, öfvervintringen sker 

 på slutet knoppstadium förmedelst slutna spets- och axillärknoppar. Utvecklingen 

 fortsattes följande år monopodialt. Nu inträder äfven sidoskottutveckling, i det en 

 eller några af de öfre axillärknopparna utväxa i form af kortskott (se fig. 3 b). Af 

 en eller annan anledning hämmas förr eller senare hufvudskottet i sin utveckling; sido- 

 skott utbildas nu i form af långskott, och buskform uppnås. Om långskotten få 

 ostördt fortväxa, torde de alltid förr eller senare sluta i tornbildning. Från det starka 

 hufvudrotsystemets öfre, mera horizontelt utgående grenar börja sannolikt redan 

 under det första förstärkningsstadiet adventivskott utbildas. 



Primus aviimi! (Tafl. XV, A: 4.) 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor : Vg. Hassle prästgård l /e 

 (fig. 4 a, c), 2 7 s 1902 (fig. 4 b), A 1903. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen synes i naturen 

 försiggå om våren. 



Hjärtbladen (se fig. 4 a) äro epigaeiska, köttiga, utåt plankonvexa, kortskaf- 

 tade, ovala, c:a 2 + 7 X 5 x 1 — 1,5 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. 

 Första årets örtblad äro motsatta (se fig. 4 a, b), andra och senare årens spiralställda 

 (se fig. 4 c). Den förlängda hypokotylen är stamlik och ingår i stamsystemet; ned- 

 till öfvergår den utan tydlig gräns i den starka, rikt och kraftigt grenade hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklas ett c:a 5 cm. långt, 2 — 3 örtbladpar bärande 

 epikotylskott (se fig. 4 b, c). I hjärt- och örtbladsaxillerna utbildas relativt svaga 

 lågbladsknoppar; det mesta byggnadsmaterialet anhopas i den kraftiga stamspets- 

 knoppen, som nästa år monopodialt fortsätter utvecklingen; örtbladen äro, som nämndt, 

 från och med andra året spiralställda. Bladen fällas på hösten. — En trikotyl planta 

 har jag äfven insamlat. 



Primus cerasiis! 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor: Vg. Hassle prästgård V, 1902, 

 /, 1903. 



Pr. cerasus öfverensstämmer till sin utveckling nära med föregående art. De 

 båda arterna synas t. o. m. svåra att åtskilja ännu på års— ungplantsstadiet. Att å 

 vissa plantor redan primordialbladen äga bladskaftglandler och dessa sålunda tillhöra 



