KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAU. BAND 40. N:0 2. 217 



Litteratur: Wittrock II, pp. 442 — 3. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groiiing försiggår i naturen om våren. 



Hjärtbladen äro skaf tade, ovala, c:a 2 + 2 X 1,5 mm., å de i kultur uppdragna 

 plantorna c:a 2 + 3 X 2 mm.; bland dessa äfven en trikotyl planta. Primordialbladen 

 äro enkla, rundade, framtill 5— 7-tandade; det tredje, stundom först det femte ört- 

 bladet visar tecken till 3-fingrighet. Den förlängda, of van jord vackert rödfärgade 

 hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den grenade hufvudroten. Tidigt börja bi- 

 rötter utbildas från hypokotylen och epikotylbasen. Hypokotylen blifver vanligen 

 härvid såsom hos Alchemilla vulgaris plagiotropt inriktad och neddragen i jorden. 1 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett vanligen skäligen fåbladigt rosett- 

 skott, som öfvervintrar på vintergrönt stadium; örtbladen äro dock vanligen på 

 våren m. 1. m. brunfläckiga; bladfotdelarna omgifva skyddande skottspetsen. Ut- 

 löparbildning torde i naturen kunna inträda under andra eller tredje året; om sam- 

 tidigt eller när öfver hufvud taget blomning inträder, är mig obekant. 



Comarum palustre! 



Undersökningsmaterial: 1-2-årsplantor : Nb. Brännberg 1— V» 1903; andra- 

 årsplantor: T. Lpm. Tornehamn "V? 1903; flerårsplantor : Nb. Brännberg 2 % 1903. 

 Litteratur: Irmisch XXI, p. 114. — Warming IV, p. 50. 



Ört— buskartad pollakanth af åtminstone stundom i naturen första året m. 1. 

 m. rosettsko ttartad, senare tydligare sträckledad typ. Groning torde i naturen för- 

 siggå om våren. 



Hjärtbladen äro skattade, rundade, c:a 2,5 + 2,5 x 2,5 mm. Primordialbladen 

 äro enkla, framtill groft 2 — 3(— 5)-tandade— flikade; på alla de af mig insamlade 1 — 

 2-årsplantorna syntes ännu blott dylika enkla blad utbildade. Den förlängda hypo- 

 kotylen är på årsplantan genom sin rödaktigt gröna färg tydligt afgränsad från den 

 fina, vanligen blott sparsamt grenade, bruna hufvudroten. Tidigt börja birötter ut- 

 bildas från hypokotylbasen, andra året äfven från de epikotyla regionerna. 



Under groningsåret synes växten i naturen utveckla ett fåbladigt epikotylskott, 

 hvars internodier äro antingen båda eller åtminstone det första förkortade, i senare 

 fallet det andra blott svagt förlängdt. Öfvervintringen torde ske på knopplikt sta- 

 dium; de under vintern nervissnade örtbladens fotdelar kvarsitta knopplikt skyddande 

 de inre, ännu outvecklade örtbladsanlagen. Stundom torde ett eller annat örtblad 

 vara m. 1. m. vintergrönt. Senare synas äfven verkliga lågblad ingå i vinterknopp- 

 bildningen. Det första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af flere års längd. 



Växtens utveckling från frö är beskrifven af Irmisch, 1. c: »Die Glieder der 

 epikotylischen Achse des ersten Jahres, aus der bald Nebenwurzeln hervorbrechen, 

 strecken sich meistens etwas, bisweilen aber bleiben sie auch kurz. — Hier ist die 

 Endknospe. durch welche das Exemplar normal so länge perennirt, bis dasselbe durch 



1 Jraf. Wittrock, I. c. 



K. St. Vet. Akad. Handl. Baud 40. N:o 2. 



