■220 N. SYLVÉN, OM 1>E SVENSKA JJiKOTVLEDONKRNA. 



P. minor synes till sin ungplantsutveckling nära öfverensstämma med. föregå- 

 ende art. Förvedningen af den épikotylä axeln' synes här starkare; såsom äldre torde 

 P. minor t. o. m., så åtminstone å alfvarmark, vara m. 1. m. buskartad. 



Hjärtbladen (se fig. 3 a) mäta c:a 1,5 + 2 X 1,8 mm. Primordialbladen (se fig. 

 3 a) äro enkla, rundade, framtill 3— flertandade. Hypokotyl och hufvudrot som hos 

 föregående art. 



Öfvervintringen sker på m. 1. m. vintergrönt rosettstadinm. »Beim Aussähen 

 der Samen in Mistbeeten öder in Blumentöpfen erhält man den ersten Sommer nach 

 kurzer Zeit ziemlich grosse Sämlinge, die im folgenden Jahre zur Bliite gelangen. » 

 (Johansson, 1. c. p. 8.) I naturen synes blomning inträda först efter ett 2 — flere år 

 långt första förstärkningsstadium (jmf. fig. 3 b — d). 



Potentilla venia ! 



Undersökningsmaterial: 1 — 2-årsplantor: T. Lpm. Vassitjåkko ls A 1903; 

 P. verna * gelida: 2-årsplantor: T. Lpm. Vaddetjåkko : % 1903; i kultur uppdragna 

 årsplantor: H. B. U. s. 2 %, sk. 18 / 8 , """Ao 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Kjellman II, p. 257. — Winkler I, p. 16. 



P. verna öfverensstämmer till sin ungplantsutveckling närmast med föregående 

 art. Af Kjellman, 1. c, föres också växten liksom P. argentea till Sibbaldia-tyipen. 



Hjärtbladen mäta c:a 1 + 1,5 x 1 mm. Heterofylli och rotsystem såsom hos 

 närmast föregående arter. 



Äfven i fjälltrakterna synes öfvervintringen ske på m. 1. m. vintergrönt sta- 

 dium. — Om rosettplantans neddragning i jorden på hösten nämner Winkler, 1. c. 



Med hufvudarten synes P. v. * gelida i naturen nära öfverensstämma. Om i 

 kultur uppdragna årsplantor säger Kjellman, 1. c: »Potentilla gelida ansluter sig väl 

 till öfriga Potentillor, men frambringar redan under groningsåret en större mängd 

 kraftiga sidoskott.» 



Potentilla ereeta! (Tafl. XV, B: 4.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Uppl. Torstuna 2 7 5 1895, J. 

 A. Z. Brundin: ungplantserie: Vg. Hassle prästgård 'V,, 2 % 1902 (fig. 4 a), U 1903 

 (fig. 4 b); 1 — 2-årsp]antor: Nb. Brännberg 7o 1903; i kultur uppdragna årsplantor: 

 H. B. U. s. 2 %, sk. V, 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Kjellman IT, p. 257. 



P . ereeta afviker väsentligen från öfriga arter af släktet genom sitt vanligen 

 redan under groningsåret anlagda, lignifierade, knölformigt ansvällda, lodräta rhizom 



1 Jmf. fiir P. argentea Kjellman U, p. 257 under Sibbaldia procumlens. 



