KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. HAND 40. NIO 2. 223 



skott. Andra årets sommar kvarsitta örtbladen brimvissnade, stundom så äiven hjärt- 

 bladen. Möjligen äro örtbladen m. 1. m. vintergröna. Det första förstärkningsstadiet 

 synes i naturen vara af flere års längd. 



Hjärtbladen äro skattade, rundadt ovala, c:a 1 + 2 x 1,8 mm., å i kultur upp- 

 dragna plantor c:a 2,6 + 3x2 mm. Primordi al bladen äro enkla, framtill 3-tandade. Under 

 första och jämväl andra året synas i naturen blott dylika örtblad komma till ut- 

 bildning. 



\~- 



Geuiu urbamiin! 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor: Vg. Hassle prästgård 7c, 

 1S A 1902, 12 /ö 1903; i kultur uppdragna årsplantor: Vg. Hassle prästgård, trädgärds- 

 land: fr. insaml. 2S A, s. ll / 8 , gr. 15 A 1904. 



Litteratur: Wydleb VI, p. 121. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Frukterna äro grobara redan fruktmog- 

 nadsårets höst; groningen synes dock i naturen allmänt inträda om våren. 1 



Hjärtbladen äro skattade, ovala, c:a 3 + 7 X 3 mm. Primordialbladen äro enkla, 

 rundade — hjärtlika, groft enkeltandade. Först mot slutet af den första vegetations- 

 perioden uppträda i naturen blad af mera loberad typ. Den förlängda, of van jord 

 rödbrunfärgade hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den grenade hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett m. 1. m. rikbladigt rosettskott. 

 Från epikotylbasen börja birötter utbildas; dessa äro liksom hos nästf oljande art 

 svagt upplagsförtjockade. Öfvervintringen sker på vintergrönt rosettstadium; rosett- 

 bladen äro vanligen på våren vackert rödbrunfärgade. Blomning torde i naturen 

 inträda under tidigast tredje året. 



Geum rivalo! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Öl. Resmo 23 A 1904; 1 — 2-årsplantor: 

 T. Lpm. Björkliden l2 A 1903; ungplantor: T. Lpm. Vassijaure, ruderatmark S1 A 1903; 

 öfvervintrande ungplantor: Uppl. Uppsala, Lassby 23 A, 20 A 1903; i kultur uppdragna 

 årsplantor: H. B. U. s. 20 A, sk. 7 A, "-"/m 1900, F. R. Kjellman; H. B. U. A 1903. 



Litteratur: Kjellman II, p. 259. 



G. rivalt synes till sin utveckling nära öfverensstämma med föregående art. Af 

 Kjellmak, 1. c, föres G. rivale till en med Succisa pratensis-ty-pen sidoställd, genom 

 birotsystemets starkare utbildning till upplagsorgan» från Ranuncidus — Samolus-typen 

 skilld typ. A i kultur uppdragna årsplantor äro också birötterna tydligt upplag- 

 rande; i naturen är upplagsförtjockningen relativt svag till otydlig. 



Hjärtbladen äro kortskaftade, utdraget ovala, c:a 2 + 3 X 1,5—1 +5x2 mm. 

 Primordialbladen äro enkla, mera njurlika än hos föregående art. Om hypokqtyl och 

 rotsystem se G. urbanum ! De i Torne lappmark insamlade ungplantorna hade dock 



1 Obs. i saraband härmed växten såsom vinterståndare, Sernander III, p. 326. 



