1'2() N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Liksom föregående trädartad pollakanth af direkt sträckledad, radiär, monopo- 

 dial, spiralbladig typ. - - De i plantskola uppdragna plantorna nådde under gronings- 

 året en höjd af c:a 7—10 cm. 



Sorbus suecica! 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor : Vg. Hassle prästgård 'A, 7 7 , 

 27 /* 1902. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groning försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro pergamentartade, korta, men tydligt skaffade, ovala, c: a 1 — 2 

 + 11x6 mm. Primordialbladet är något utdraget, spetsigt, groft och oregelbundet 

 fliktandadt. Den förlängda hypokotylen är stamlik och ingår i stamsystemet; nedtill 

 öfvergår den utan tydlig gräns i den starka, grenade, genomgående hufvudroten. På 

 sensommaren första året synas hypokotylens ytväfnadslager sprängda till följd af in- 

 trädande axelförtjockning. 



Liksom nästföljande art tillhör 8. suecica en radiär, monopodial, spiralbla- 

 dig typ. 



Sorbus aucuparia! (Tafl. XVII, A: l.) 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Uppl. Fundbo ""/.-, 1904; ung- 

 plantserie: Vg. Hassle prästgård «/„ 8 A, 27 Å 1902 (fig. 1 a); A 1903 (fig. 1 b, c). 

 Litteratur: Lubbock I, 1, pp. 499—500, fig. 323. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groning försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen (se fig. 1 a) äro såsom hos föregående art pergamentartade, skaf- 

 fade, ovala, c:a 1,5 + 7 X 4 mm. Å några af de vid Fundbo insamlade groddplan- 

 torna voro hjärtbladen svagt, oregelbundet fliktandade. Primordialbladen (se fig. 

 1 a) äro enkla, ovalt lancettlika, utdraget spetsiga, oregelbundet och vanligen djupt 

 3— flerflikade. Vanligen är först det tredje örtbladet sammansatt, småbladigt med ännu 

 ganska oregelbundet fliktandade udd- och två par småblad. Hypokotyl och hufvud- 

 rot såsom hos föregående art. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett några, 2 — 3 cm. högt epikotylskott 

 (jmf fig. 1 a — c). På hösten fällas bladen, och öfvervintringen sker förmedelst de re- 

 lativt svaga axillärknopparna och den starka terminalknoppen. Nästa är fortsattes 

 utvecklingen monopodialt. 8. aucuparia tillhör en radiär, monopodial, spiralbla- 

 dig typ. 



En tnkoty] planta har jag äfven insamlat. 



