KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NH) 2. 21! I 



Hjärtbladen äro köttiga, oskaftade, spadlikt ovala, c:a 1 x 0,8 mm. Primor- 

 dialbladén äro ovala, tjocka, halftrinda, glatta; de följa vanligen utan internodieför- 

 längning direkt på hjärtbladen. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 fina, med långa och fina grenar försedda hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett fåbladigt, rosettskottartadt, ogre- 

 nadt epikotylskott, som, af insamlade andraårsplantor att döma, synes öfvervintra 

 grönt och nästa år mer eller mindre internodieförlängdt fortsätta utvecklingen. En- 

 staka andraårsplantor har jag sett från nedre bladaxillerna drifva jnternodieförlängda 

 sidoskott. Såväl hufvud- som sidoskott voro nu plagiotropt inriktade. 



Enligt Lindmark, 1. c, mogna fröna »sent och gro ej förr än nästa vår. Under 

 det året hinna säkerligen endast några få primordialblad bildas. Följande år förgre- 

 nas hufvudskottet och hinner så långt, att det under tredje året kan blomma.» 

 Bladen stå spiralställda med tämligen sträckta mellanleder. Hufvudroten tilltager 

 starkt i längd, men blir ej så särdeles rikt grenig. Biroten vid hypokotylens bas 

 blir slutligen mycket kraftig, nästan lika stark som hufvudroten. Ibland utvecklas 

 mer än en birot från hypokotylens bas eller också litet högre upp. Ur det ena eller 

 båda hjärtbladens veck utväxa sidoskott, hvilka likna moderskottet, och när plantan 

 hinner längre i utveckling, framkomma sidoskott äfven ur andra bladveck. På ett 

 exemplar såg jag en birot utbryta vid det ena hjärtbladets bas.» 



Saxifraga liirculus. 



Litteratur: Lindmark I, pp. 32 — 3. 



Saxifraga tritlactylites! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: H. B. U. S. lridactijlites-])SiVce\len å 

 systematiska afdeln. l 7,o 1903; andraårsplantor: Uppl. Uppsala, Slottsbacken 7 A 1902. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 278. Ascherson I, p. 236. Brundin 



I, pp. 24—7. — Johansson III, pp. 90—1. - Lindmark /, pp. 13—14, tajl. I, 

 bild. 1—i. 



Saxifraga adscendens. 



Litteratur: Lindmark I, pp. 16—17, tafl. I, bild. 5 — 7. 



Saxifraga granulata! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: H. B. U. S. örramtZata-parcellen å 

 systemat, afdeln. ! %, 1903; Uppl. Uppsala /,„ 1902; öfvervintrande 1-årsplantor: H. 

 B. U. "/.•» 1903; Uppl. Uppsala, Lassby 'V, 1903; i kultur uppdragna årsplantor: 

 H. B. U. s. 2 7o, sk. 1S A 1900, F. R. Kjellman. 



