RUNtil,. SV. VM'. AKADKMUCNS II AN Dl, (NO Al;. HAND 40. N:o 2. 235 



dör under vintern, då det nästf oljande vår ersattes af de ur i hjärtbladsaxillerna an- 

 lagda, lågbladiga vinterknoppar nu utväxande sidoskotten. Underjordssystemet ut- 

 bildas under groningsåret på olika sätt. Antingen utbildas blott och bart hypokotylen 

 eller hypokotylen och öfre delen af hufvudroten eller också slutligen en eller ett par 

 från hypokotylens bas eller från epikotylbasen utgående birötter såsom upplagsorgan; 

 i senare fallet är vanligen äfven hypokotylen upplagrande. Upplagsrötterna äro van- 

 ligen starkt lök- eller spolformigt förtjockade. Utgöres upplagsorganet af hypokotyi 

 + hufvudrot markeras alltid gränsen dem emellan af en ringformig insnörning. — De 

 sträckledade årsskotten bortdö på hösten, och öfvervintringen sker alltfort förmedelst 

 slutna, basala axillärknoppar. Det första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af 

 flere (mer än 2) års längd. 



Af Cleve, 1. c. p. 72, i maj på fritt land utsatta årsplantor hade »något sträckt 

 epikotyl med 1 — 2 par, 5 — 10 mm. långa örtblad, svagt ansvälld hypokotyi samt 

 mer eller mindre förtjockade rötter. Stundom hade små sidoskott frambrutit från 

 hjärtbladens och de nedersta örtbladens veck. Sällan inträffade, att dylika, vårgrodda 

 individ blommade under första vegetationsperioden, och då var den vegetativ-florala 

 axeln högst 1,5 dm. lång, sparsamt fröbildande. Vanligen utvecklades under första 

 vegetationsperioden endast assimilations- och lågbladsskott, hvilka senare följande år 

 blefvo vegetativ-florala, och först därmed var växtens fulla kraftstadium uppnådt. 

 Ett i viss mån liknande utvecklingsförlopp har jag följt i naturen. Några unga S. 

 telephium--p\a.ntoT anträffades nämligen i mars på ungefär samma utvecklingshöj d som 

 de ofvan beskrifna, i maj utplanterade individen, och härstammade tydligen från 

 under näst föregående höst mognade frön. Dessa exemplar utvecklade sedan under 

 sommaren fullt normala, kraftiga, blommande skottaxlar. » 



Sedimi animum ! 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : Vg. Hassle, Mörtevik A, /« 1902; 

 Uppl. Uppsala, Lassby 29 / ]0 1902, 7 3 1903; 1-2-årsplantor: T. Lpm. Nuolja % 1903; 

 i kultur uppdragna årsplantor: Vg. Hassle prästgård, trädgårdsland: fr. insaml. 2 7 7 , 

 s. "A, groddplantor sk. 17 / 9 1904. 



Litteratur: Brundin I, pp. 18—19. — Moe I, p. 40. - Sylvén VI, p. 

 178. — Wårming IV, p. 16. 



I regeln bienn, alltid dock äfven vinter- och vanligen äfven sommarannuell 

 hapaxanth. »Fröna äro väl grobara redan frömognadsårets höst, men flertalet frön 

 torde dock i regeln gro först under loppet af följande vegetationsperiod (så enligt af 

 mig anställda grön ingsför sök och iakttagelser i naturen). De redan på hösten (frö- 

 mognadsåret) grodda fröna gifva upphof till typiskt vinterannuella, de tidigast föl- 

 jande vår grodda möjligen till typiskt sommarannuella individ; men hufvudmassan 

 af de andra året grodda fröna alstra rent bienna plantor. Groningen för dessa är 

 därvid utsträckt öfver så godt som hela vegetationsperioden. Rena groddplantor 



