2."}(i N. SYLVJSN, OM JJii SVENSKA MKOTYLJiDuiMJäliNA. 



påträffas nämligen från tidigt på våren till fram på hösten» (Sylvknt, 1. c). Den 

 vinterannuella liksom äfven den bienna plantan öf ver vintrar ofta på m. 1. m. rosett- 

 skottliknande stadium. 



Hjärtbladen äro köttiga, oskaftade, rundadt spadformiga, c:a 1 x 1 X 0,5 mm. 

 Primordialbladen äro relativt korta och breda. Den förlängda hypokotylen är van- 

 ligen genom större groflek tydligt afgränsad från den finare, fint grenade hufvud- 

 roten; till sina nedre delar är hypokotylen rikt birotdrif vande. 



På senhösten träffar man i naturen plantor af snart sagdt alla utvecklingssta- 

 dier från rena groddplantor till blommande och fruktsättande och redan affröade 

 individ. Alltefter groningens tidigare eller senare inträffande äro de vårgrodda plan- 

 torna olika långt hunna i utveckling. De tidigast på våren eller försommaren grodda 

 plantorna synas ofta redan under groningsåret medhinna blomning och åtminstone 

 begynnande frösättning; dessa äro relativt slankiga och fågreniga, till färgen ljusare 

 och mera rent gröna. De tidigast grodda bienna plantorna hafva på hösten ut- 

 bildat ett c:a cm. -högt, svagt internodieförlängdt epikotylskott, hvars nedre blad ofta 

 af fallit, och hvars öfre blad nu äro rosettlikt gyttrade, tätt hopstående uppåt. Från de 

 nedre eller mellersta örtbladsaxillerna hafva ett flertal sidoskott utbildats; dessa äro 

 vanligen båglikt uppstigande, äfven de liksom hufvudskottet c:a cm. -långa, med bort- 

 fallna nedre och rosettlikt gyttrade öfre blad. De senare grodda plantorna utgöras 

 af verkliga, enhetliga, ogrenade rosetter; de yngsta äro, som sagdt, rena groddplan- 

 tor. De bienna plantorna äro vanligen redan på hösten, än mera på våren rödbrun- 

 fläckiga. Öf ver vint ringen sker på vintergrönt stadium. 



I Torne lappmark fann jag i öfre björkregionen å Nuolja-fjället typiskt bienna 

 plantor. Den Vs påträffade jag m. 1. m. långt i utveckling hunna årsplantor, långt 

 innan ännu frömognad för året inträdt å de nu blommande 2-årsplantorna. Årsplan- 

 torna voro ännu ogrenade, blott svagt internodieförlängda. Sannolikt sker här öfver- 

 vintringen i regeln på ogrenadt, m. 1. m. rosettskottliknande stadium. Såsom Brtjn- 

 din, 1. c. p. 19, anmärker för S. annuum, i allmänhet, syntes här grenighet (andra 

 året) inträda från hufvudskottets öfre del. 



Af Brundin, 1. c, föres S. annuum till Alyssum calycinum-typen: »höstgroende 

 bienna» (d. v. s. vinterannuella, jmf. Sylvén VI, p. 178) »växter, hvilka under första 

 vegetationsperioden få stammens internodier förlängda. — — — Att Sedum annuum 

 är en höstgroende bienn växt är påvisadt af Warming. Äfven hos denna art grena 

 sig de unga plantorna under första vegetationsperioden, men grenarna utgå här från 

 hufvudskottets öfre del. Endast de yngre, i skottspetsarna rosettlikt samlade bladen 

 öf vervintra. » 



Warming, 1. c, angifver S. annuum såsom en »dicyklisk Vaext med straktled- 

 dede Skud i lste Veextperiode». — »Fra og med juli fandt jeg den överalt som 

 Kimplante. der kan va?re mere eller mindre fremmelig, nogle Exemplare ere nu i 

 Slutningen af August endog ret store og forgrenede, og et Par ere naaede til Blomst; 

 Resten vil aabenbart overvintre. » 



