KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 2-1-7 



tief hiiiab an der Hauptwurzel, häufig bricht dicht unterhalb derselben eine Neben- 

 wurzel hervor. An recht starken Exemplaren sah ich sie selbst auf den federkiel- 

 clicken Wurzelästen, oft gegen 3 Zoll weit entfernt von deren Abgangsstelle von der 

 Hauptwurzel. Zuweilen wachsen die nahe unterhalb der Kotyledonarinsertion stehen- 

 deu Triebe zu schwächlichen Bliithenstengeln aus. Die nicht auswachsenden sterben 

 wohl immer mit der Mutterpflanze nach deren Fruchtreife ab.» 



Af Brundin, 1. c, föres Alliaria officinalis till Girsium lanceolatum-typen. 



Dentaria bulfoifera. 



Litteratur: Hildebrand II, p. 68. — Warming II, pp. 84 — 6, Fig, 



WlNKLER XVIII. 



Cardamine amara! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Sk. Olseröds kärr 25 A 1904. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Den ' Vs insamlade, nära nog rena grodd- 

 plantor synas tyda på höstgroning; samtidigt insamlade, äldre årsplantor syntes dock 

 hafva uppstått ur vårgrodda frön. 



Hjärtbladen äro skaf tade, rundadt ovala, grundt urnupna i spetsen, såsom fullt 

 utväxta c:a 2 — 8 + 6 x 4 — 5 mm. Primordialbladen äro enkla, helbräddade eller svagt 

 och glest bukttandade, hjärtlika — njurlika. Den förlängda hypokotylen sammanflyter 

 med den svaga, f ingrenade hufvudroten. Tidigt utbildas birötter från epikotylbasen; 

 äfven dessa äro skäligen fina. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett m. 1. m. rikbladigt rosettskott, hvars 

 stam på hösten synes svagt men tydligt upplagsförtjockad. Öfvervintringen torde 

 ske på öppet, vintergrönt rosettstadium. Blomning kan möjligen å kraftigare plan- 

 tor inträda redan under andra året. 



Cardamine impatiens! 



Undersokning.smat.er.ial: öfvervintrade rosettplantor: Uppl. Gottsunda 

 A 1905. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 208. — Ascherson I, p. 39. — Brundin 

 /, p. 24. Freidenfelt I, p. 138. — Hartman I, p. 188. — Moe I, p. 39. — 



Neuman I, p. 449. — Warming IV, p. 15. 



Cardamine silvatica. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 208. — Ascherson I, p. 40. — Focke II. 

 — Freidenfelt I, pp. 138, 160 — 1. 



