24S N. SYLVÉN, OM DB SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Cardainiiie hirsuta. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 209. — Ascherson I, p. 40. — Freiden- 

 eelt I, p. 138. Hartman I, p. 189. — Hildebrand II, p. 57. — Johansson 



III, p. 66. — Lubbock I, l, p. 149. — Neuman I, p. 449. - Warmtng IV, p. 10. 



Cardamine parviflora! (Tafl. XVII, A: 4.) 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Vg. Hassle, Norclängen ' "A 1904 (fig. 

 4 a, b); V« 1902, 'Ve 1905 (fig. 4 d^g); andraårsplantor : d:o d:o "/, 1903 (fig. 4 c). 



Litteratur: Ascherson I, p. 39. — Hartman I, p. 189. — Neuman I, 

 p. 450. 



G. parviflora har jag i Västergötland, Hassle, funnit i regeln vinterannuell (jmf. 

 fig. 4 a — c); alltid förekomma dock äfven rent sommarannuella individ (se fig. 4 

 d— g); dessa äro spädare, mindre grenade — ogrenade och blomma vanligen senare på 

 sommaren. I flororna uppgifves växten endast såsom ettårig eller sommarannuell. 



Hjärtbladen (se fig. 4 a, d— g) äro skaffade, rundadt ovala, c:a 4 + 2 x 1,5 

 mm.; å de sommarannuella plantorna kvarsitta de ofta friska ännu vid blomningen. 

 Primordialbladen (se fig. 4 d — g) äro enkla, helbräddade, ovala— lancettlika. Den 

 förlängda hypokotvlen sammanflyter med den grenade, genomgående hufvudroten. 

 A större, på mera fuktig mark växande individ utbildas ofta ett m. 1. m. rikt birot- 

 system från epikotylbasen (se fig. 4 c). 



Den höstgrodda plantan (jmf. fig. 4 a — c) utbildar under groningsåret ett m. 

 1. m. rikbladigt rosettskott, som öfvervintrar utan att taga skada af vinterkylan. 

 På våren äro rosettbladen ofta m. 1. m. violettfärgade. Äfven den sommarannuella 

 plantan har stundom de nedre epikotyla internodierna rosettlikt förkortade. 



Cardainiiie bellidifolia! (Tafl. XVII, A: 5.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: T. Lpm. Kattrat Va 1903 

 (fig. 5 a — d). 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groning försiggår i naturen om »våren» 

 (sommaren). 



Hjärtbladen (se fig. 5 a, b) äro kortskaftade, ovala, c:a 1+2x1 mm. Ört- 

 bladen visa ingen egentlig heterofylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med 

 den grenade, genomgående hufvudroten; ett pålliknande upplagsorgan bildas. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett skäligen fåbladigt rosettskott (se 

 fig. 5 b, c). Hufvudskottet fortlefver alltjämt, tills blomning efter ett flerårigt för- 

 stärkningsstadium inträder (jmf. fig. 5 d). Huruvida växten är vintergrön eller ej, 

 är mig obekant. T augusti månad syntes af föregående årets blad blott skaftens 

 nervsträngar kvarsitta i form af borstlika bildningar. 



