KtJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 251 



Litteratur: Areschoug IV, p. 204. -- Ascherson I, p. 44. - Brunbin I, 

 p. 24. - Hartman I, p. 192. — Hildebrand II, pp. 59 — 60. - Johansson 727, 

 p. (10. — Moe I, p. 39. — Neuman I, p. 453. 



Turritis glabra! 



Undersökningsmaterial: öf ver vintrade rosettplantor: Uppl. Uppsala 2 7 3 , 2 % 

 1903; pollakanthiskt individ: Öl. Mörbylånga V? 1905; i kultur uppdragna årsplantor: 

 H. B. U. s. 2 %, sk. 7s, u_1 7io 1900, F. R-. Kjellman. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 213. — Ascherson I, p. 37. Brundin 



I, p. 24. — Johansson III, p. 100. — Warming IV, pp. 14 — 15. 



T. glabra synes vara en typisk, bienn hapaxanth af rosettskottyp. Såsom två- 

 årig eller bienn uppgifves också växten allmänt i flororna; såsom bienn upptages den 

 också af Warming, 1. c, och Johansson, 1. c. — Brundin, 1. c, uppgifver dock T. 

 glabra såsom »höstgroende bienn», d. v. s. vinterannuell ! ' — I naturen har jag aldrig 

 sett växten höstgroende, utan allmänt (såväl i Västergötland som i Uppland) typiskt 

 vårgroende bienn. A Öland påträffade jag sommaren 1905 bland typiskt bienna 

 individ ett förmedelst basala sidoskott perennerande individ. 



Under groningsåret utbildas ett kraftigt, rikbladigt rosettskott, enligt Johans- 

 son, 1. c, »ända till 25 cm. i diameter». Öfvervintringen sker på öppet rosettsta- 

 dium: rosettbladen äro vanligen på våren under vackert violettfärgade. Af hypokotyl 

 och hufvudrot bildas ett m. 1. m. kraftigt upplagsorgan. 



Hjärtbladen äro skaffade, ovala, c:a 3 + 4 x 2—3 mm. Primordialbladen äro 

 helbräddade, ovala, gleshåriga. 



Barbarea vulgaris! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: Uppl. Uppsala 15 / 4 , 3 % 1903; 

 Vg. Hassle, Fåleberg 28 A 1902, 10 / 15 1903; höstgrodda årsplantor: H. B. U. B. vul- 

 gär /s-parcellen å systemat, afdeln. 17 /u> 1903. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 205. — Ascherson I, p. 36. - - Hartman I, 

 p. 192. - - Hildebrand II, p. 74, anm. 4. Johansson III, p. 62. - Neuman I, 

 p. 454. 



B. vulgaris har jag funnit normalt perenn. Groningen synes i naturen ske 

 hufvudsakligen på våren, ehuru höstgrodda plantor äfven förekomma; fröna äro näm- 

 ligen grobara redan frömognadsårets höst. 



Enligt Johansson, 1. c, är B. vulgaris på Gott! and »normalt perenn och fort- 



varar många år. Blomningen inträder där icke första året. » — Af Areschoug, 



1. c, uppgifves växten likaledes såsom perenn, af Hartman, 1. c, såsom perenn och 

 tvåårig, af Ascherson, 1. c, såsom »OO, zuweilen 4 (Ir.)», af Neuman, 1. c, endast 

 såsom tvåårig. 



1 Jmf. Sylvén VI, p. 178. 



