252 ST. SYLVÉN. OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, såsom utväxta c:a 2 + 4 x 2,5 mm. Primor- 

 dialbladen äro enkla, rundadt spadlika, helbräddade; först längre fram på sommaren 

 börja blad af lyrformig, parbladig typ framkomma. Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter med den grenade linfvudroten till ett pålliknande upplagsorgan. 



Under groningsåret utbildas ett m. 1. m. rikbladigt rosettskott, som öfvervintrar 

 på vintergrönt rosettstadinm. 



Nasturtium officiuale. 



Litteratur: Irmisch XVI, p. 451. — Winkler VIII, pp. 49 — 50, Taj. 

 II, Fig. 1. 



Nasturtium sibestre. 



Litteratur: Irmisch XVI, pp. 440 — 52, Taj. VIII, Fig. 4. - - Lubbock T, 

 1, p. 146. 



Nasturtium palustre! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Vg. Hassle, Nordängen "Ve, 15 / 7 1902; 

 T. Lpm. Björkliden, Abisko, ruderatmark 2 V-, 20 / 8 1903. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 212. - - Ascherson I, p. 35. — Hartman I, p. 

 193. - - Irmisch IV, p. 379, anm. 1. - XVI, p. 451, anm. — Johansson III, p. 86. 

 — Netjman I, p. 457. — Sylvén II, p. 121. 



N. palustre uppgifves af Areschoug, 1. c, såsom »O, stundom 4»; så äfven 

 af Ascherson, 1. c. : »o, G, zuweilen selbst 4 (Ir)»; af Neuman, 1. c., såsom ett- 

 årig och tvåårig, sällan perenn; af Hartman, 1. c., såsom ett- och tvåårig. — Jo- 

 hansson, 1. c, har på Gottland »iakttagit talrika sommarannuella individ i sandiga 

 diken och på åkerrenar. I sept. detta år förekommo på fuktig sandig jord i Häst- 

 näs myr talrika nya groddplantor, som förmodligen öfvervintra. Sent på sommaren 

 groende frön gifva upphof till dväi*gexemplar.» Genom groningsförsök har han fun- 

 nit, att »fröna ej behöfva någon h vilotid; groningsprocenten blef dock ganska låg.» 



I Västergötland har jag funnit N. palustre i regeln pollakanthisk. Rena som- 

 marannuella individ har jag äfven iakttagit (å sandstrand vid Vänern); äfven höst- 

 grodda rosettplantor har jag påträffat. I Torne lappmark fann jag växten å rude- 

 ratmark sommarannuell och bienn (Sylvén, 1. c). 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 3 + 4x3 mm. Primordialbladen äro 

 enkla, rundade—ovala, helbräddade. Den förlängda hypokot3den sammanflyter med 

 den grenade, svagt förtjockade, pålliknande hufvudroten. 



