KtJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND 40. NIO 2. 253 



Kaphaims raphaiiistrum ! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : H. B. U. B. raphanistrum- 

 parcellen å systemat, afdeln. 30 / 5 1904; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Fries I, p. 93. Hoffman I. — Johansson III, p. 90. - 



Nefman I, p. 458. — Schbnk I. 



Crambe maritima. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 20 /o, 

 sk. /,„ 1900, F. R. Kjellman. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. — Hjärtbladen äro olikstora, kort samman- 

 växt slidiga, skaftade, omvändt hjärtlika; de mäta respektive c:a 1 + 13 + 15 x 20 och 

 1 + 9 + 12 x 17 mm. Primordialbladen äro ovala, i kanten svagt buktade. Den 

 förlängda hypokotylen sammanflyter med den grenade, genomgående hufvudroten; 

 ett pålliknande upplagsorgan bildas. — I kultur utbildades under groningsåret ett 

 skäligen fåbladigt rosettskott. Groningen syntes hafva inträdt sent efter den äfven- 

 ledes sena sådden. 



Bunias orientalis ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Uppl. Uppsala V 5 , 2 % 1902; 

 Vio 1904; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, sk. 3 %, """A, 1900, F. 

 R, Kjellman; H. B. U. A„ 1903. 



Litteratur: Cleve II, p. 53. — Kjellman II, p. 258. — Ltjbbock I, 1, pp. 

 174-5, fig. 176. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groningen försiggår i regeln om våren; 1 



äfven höstgroning har jag dock iakttagit i naturen. Enligt af Cleve, 1. c, anställda 



groningsförsök är »Bunias-fröet grobart genast efter mognaden, men då groningen 



sannolikt på grund af fruktväggens beskaffenhet — inträder ganska långsamt, i 



synnerhet vid lägre temperatur, torde fröet i naturen vara uteslutande vårgroende». 



Hjärtbladen äro olikstora, skaftade, ovalt rektangulära — utdraget tunglika, c:a 

 3 + 16 X 4 mm.-; å de i kultur uppdragna årsplantorna mätte hjärtbladen ända till 

 54 x 12 — 13 mm. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den grenade, ge- 

 nomgående hufvudroten; ett mäktigt, pålliknande upplagsorgan bildas. 



»Pä kalljord utvecklades första sommaren en stor, kraftig bladrosett hos de 

 individ, som grott i januari och utplanterades i maj. Pålroten var på hösten grenig 

 och mer än fingertjock. Följande år alstrades kraftig vegetativ-florala, rikt frö- 



1 Jmf. i samband härmed växten såsom vinterståndare, Sebnander III, p. 324. 



