2(52 ST. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDoNERNA. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 1 + 1 x 0,6 mm. Primordialbladen äro 

 relativt glest st jämnåriga. Den förlängda hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns 

 i den fina, fint och rikt grenade, genomgående hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett skäligen fåbladigt rosettskott, som 

 tydligen öfvervintrar på öppet rosettstadium. Rosettskottet fortlefver, tills blomning 

 efter i naturen sannolikt flere års förlopp första gången inträder. 



Draba alpina! 



Undersökningsmaterial: i kultur i blomkruka uppdragna årsplantor: H. 

 B. U. s. 2, / 10 1903; gr. A, sk. 13 /,o 1904. 



Dr. alpina synes till sin ungplantsutveckling nära öfverensstämma med öfriga 

 pollakanthiska arter af släktet. — Blomning inträdde ej ännu första året. 



Fumaria officinalis! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle prästgård 2 17 A 

 1902; Uppl. Uppsala 29 A 1902, 28 / 10 1901; herbarieexemplar (H. U). 



Litteratur: Areschotjg IV, p. 194. — Ascherson I, p. 30. — Habtman T, 

 p. 181. — Irmisch XXII, pp. 198 — 203. — Johansson III, p. 75. — Neuman I, p. 

 477. — Wydler V, p. 293. 



»F. officinalis är i allmänhet sommarannuell. — På hösten uppkomma äfven i 

 höstsäd plantor, hvilka ofta öfvervintra för att följande vår blomma. Under sen- 

 hösten och vintern svartna och affalla först de rödaktigt anlupna hjärtbladen och 

 sedan de nedre örtbladen. Öfvervintringssättet är detsamma som hos Ewphorbia 

 helioscopia, i det att hufvudaxeln genast efter groningen förlänges. » (Johansson, 1. c.) 



Af Ascherson, 1. c, uppgifves växten såsom »o, wohl auch 0», af Neuman, 

 1. c, och Hartman, 1. c, endast såsom ettårig; af Areschoug upptages växten (af 

 misstag!?) såsom perenn, dock Fumaria tenuiflora Fr. (F. officinalis * tenuiflora) så- 

 som sommarannuell. 



I Västergötland, Hassle, och i Uppland, Uppsala, har jag sett F. officinalis 

 endast såsom sommarannuell. Groddplantor har jag väl sett framkomma på hösten, 

 men aldrig öfvervintra. 



Hjärtbladen äro skaftade, jämnbredt lancettlika, såsom fullt utväxta ända till 

 10 + 30 x 2—3 mm.: ej sällan kvarsitta de ännu vid tiden för blomningen. Örtbla- 

 den visa blott svag heterofylli; primordialbladen äro relativt enkelt flikade. Den för- 

 längda hypokotylen sammanflyter med den starka, grenade, genomgående hufvudroten. 



Fumaria Vaillantii. 



Litteratur: Irmisch XXII, p. 203. - Lubbock I, 1, p. 132. 



