K.UNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 26? 



Litteratur: Brundin T. pp. 34 — 5. - Cleve II, p. 33. - Hildebrand II, 

 p. 68. — V, pp. 19-21, Taf. I, Fig. 17—18. - - Irmisch T, pp. 205—6. - - XII, pp. 

 9—11, Taf. I, Fig. 46—52. - - Nilsson I, p. 202. - Sterckx I, p. 56, fig. 109—11. 

 - Wichura IV, p. 44. — Winkler XIX, pp. 126-7. Wydler V, p. 258. 



Under groningsåret äger vanligen den i naturen vårgrodda plantan i de båda 

 hjärtbladen sina enda assimilerande bladorgan (se fig. 3 a); stundom kommer dock 

 redan första året ett örtblad till utveckling (se fig. 3 b, c, h, i); detta är då af från 

 de senare örtbladen af vikande form, rundadt— njurlikt, helbräddadt. Rotsystemet ut- 

 göres af ett sparsamt grenadt huf vudrotsystem eller dessutom möjligen en eller annan, 

 vanligen ännu ogrenad birot från hypokotylbasen. Till epikotylskottspetsens skydd 

 hafva tvenne (eller flere) lågblad, knoppfjäll, kommit till utveckling. Andra årets 

 vår kvarlefva ännu de pergamentartade hjärtbladen (se fig. 3 h, i). Ur epikotyl- 

 knoppen utvecklas nu utan internodieförlängmng ett typiskt, 3-loberadt örtblad, i re- 

 geln andra vegetationsperiodens enda örtblad, som på hösten med sin sliddel om- 

 sluter den nybildade stamspetsknoppen. Under tredje året komma åtminstone tre 

 rosettställda örtblad till utbildning. Hufvudroten synes ännu kvarlefva, ehuru nu 

 stark birotbildning inträdt från hypokotylen, vanligen äfven från epikotylbasen. Det 

 första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af flere års längd (jmf. fig. 3 b— g). 



Växtens utveckling från frö har studerats af Irmisch I, 1. c, och hans iakt- 

 tagelser synas nära öfverensstämma med den ofvan lämnade framställningen. 

 Nilsson, 1. c, refererar Irmisch I, »p. 196—198 et seq.»; å pp. 196—8 nämner emeller- 

 tid Irmisch ej ett ord om ungdomsstadierna af Anemone hepatica, så först pp. 205 

 — 6. I det af Nilsson lämnade referatet heter det: »Enligt honom (Irmisch) ut- 

 vecklar groddplantan första året utom de båda epigseiska hjärtbladen blott ett enda 

 örtblad med förlängdt internodium, och ur den öfvervintrande fjälltäckta terminal- 

 knoppen framgår äfven följande år blott ett blad. Därpå årligen flera dylika, och i 

 samma mån blifva internodierna kortare.» Detta referat kan i det citerade arbetet 

 blott hänföras till pp. 205 — 6, där det emellertid heter : »Bei jener Art (A. hepatica), 

 deren Keimpflanzen in ihrer Zusammensetzung grosse Aehnlichkeit mit denen der 

 Haselwurz haben, sind die Keimblätter breit oval (an der Spitze oft ein wenig aus- 

 geschweift) und deutlich gestielt; der Stiel misst 'A- 7-, Zoll. Das weissliche, öder 

 roth iiberlaufene Stengelchen ist diinn und ziemlich läng (7 2 — ?/ 4 Zoll), die Wurzel, 

 in die sich das untere Ende desselben fortsetzt, ist braun, dicht mit Härchen be- 

 setzt und verästelt. Das Knöspchen besteht zu äusserst aus 2 (öder mehreren) 

 Schuppenblättern. Es bleibt das erste Jahr (im Friihjahre findet man die keimenden 

 Pflanzen) in diesem Zustande. Im zweiten Jahre tritt ein kleines, dreilappiges Laub- 

 blatt zwischen jenen Schuppenblättern hervor, welches mit seiner scheidigen Basis 

 wiederum ein Knöspchen umfasst.» Huru oriktigt och vilseledande det af Nilsson 

 lämnade referatet af Irmisch är, torde väl ej vidare behöfva påpekas. 



Groningen torde i naturen i regeln försiggå om våren året efter fruktmognads- 

 året. Vårgroning uppgifves också af Irmisch I, p. 206; så äfven af Brundin, 1. c. 

 p. 34. Under kultur visar sig dock växten härutinnan afvikande, Cleve, 1. c: »Den 

 27 juni insamlades småfrukter, som just då voro färdiga att affalla; två dagar se- 



