KtJNGL, SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 1^77 



Litteratur: Irmisch XII, pp. 19—20. Kjellman II, p. 259. 



B polyanthemos synes till sin ungplantsutveckling nära öfverensstämma med 



i? acer. 1 



Raimnculus bulbosus! (Tafl. XVIII, A: 4.) 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie : H. B. U. R. bulbosus- 

 parcellen å systemat, afdel. V 10 1903, 10 /s 1904; öfvervintrade fjolårsplantor: Uppl. 

 Uppsala, Lassby 27 / ; 1904 (fig. 4 a— c); ungplantserie : Gtl. Bro 7c 1898 (fig. 4 d— h), 

 T. Vestergrex; Vg. Hassle prästgård 2 7-> 1903. 



Litteratur: Irmisch I, p. 227, anm. — Nilsson I, p. 165. — StERCKx I, 

 pp. 40— 1, fig. 136. — WiNKLERl,_p. 11. WydlerIII, pp. 21—2. — V, pp. 274—5. 



R. bulbosus af viker väsentligen från närmast föregående arter genom sin stam- 

 knölbildning. — 'Det första uppsvällda rhizomet hos Ranunculus bulbosus utbildas 

 enligt Schmalhausen (Uber Pflanzenhybriden. Diss. St. Petersburg, 1874, p. 58—85, 

 Zur Biologie und Morphologie des Ranunculus bulbosus L. etc.) af den primära axelns 

 nedersta internodier under plantans andra vegetationsperiod, sedan under den första 

 blott några blad och rötter framkommit. Till tredje året kvarlefver ej annat än denna 

 knöl med ett par stora rötter och dess terminalknopp, hvarur följande vår en blad- 

 rosett, uppbyggande en ny knöl af sina internodier, utväxer. Så fortgår det också 

 allt framgent, j (Nilsson, 1. c.) 



En med ofvan lämnade framställning öfverensstämmande utveckling har jag 

 iakttagit i naturen. Dock synes hos kraftigare plantor knölbildningen kunna påbör- 

 jas redan under groningsåret. Härpå synas också Irmisch's underökningar (Irmisch, 

 1. c.) tyda: »Dass bei dieser Pflanze die Knolle eine Umwandlung der Achsentheile 

 sei, erkennt man leicht schon an den keimenden Pflänzchen. Die Knolle biidet sich 

 oberhalb der Kotyledonen. » — Plantor med kvarsittande hjärtblad och tydlig knöl- 

 ansvällning har Vestergren insamlat å Gottland d. 5 /„ 1898 (se fig. 4 d— f), såäfven 

 jag i Västergötland. Hassle d. 2 7 5 1903; flere öfvervintrade plantor med ännu efter - 

 öfvervintringen gröna hjärtblad och svag men tydlig knölans väl lning har jag insam- 

 lat i H. B. U. d. 1B /s 1904. Detta synes mig tyda på knölens anläggning stundom 

 redan groningsårets höst. På insamlade höststadier har jag dock ej någonsin iakt- 

 tagit knölbildning hos årsplantan. Men då utvecklingen hos den vintergröna plantan 

 torde fortgå vintern igenom, så snart utvecklingsmöjlighet gifves, kan ju å kraftigare 

 plantor knölen ofta komma till utbildning redan första året på senhösten. 



Första öfvervintringen sker på öppet rosettstadium; vanligen äro äfven hjärt- 

 bladen vintergröna (se fig. 4 a — f). Senare öfvervintringar ske på knölstadiet, ehuru 

 redan fram på senhösten utvecklingen af nästa årets rosettblad tager sin början; 2 



1 Jraf. Irmisch, 1. c. 



2 Jmf. Nilsson, 1. c. 



