284 X. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



De i kultur å trädgårdsland uppdragna årsplantorna hade på hösten utbildat 

 ett m. 1. m. stort och rikbladigt, epikotylt rosettskott. Hufvudroten var stark, rikt 

 och kraftigt grenad; rötter utgingo äfven från den hypokotyla delen. 



Hjärtbladen äro m. 1. m. långskaftade, c:a 10 — 20 + 15x8 mm. Primordial- 

 bladen äro 3-delade i enkelt groftandade delblad. Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter med den starka, rikt grenade, genomgående, svagt upplagsförtjockade huf- 

 vudroten. 



Pa?onia officinalis. 



Litteratur: Sterckx I, pp. 64—5, fig. 302—12. — Winkler I, p. 7. — Witt- 

 rock II, p. 441. — Wybler V, p. 283. 



Nymphaea alba! (Tafl. XVI, B: 3.) 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Upp]. Torstuna "A, 7 o 1894, J. A. Z. 

 Brundin; Gtl. Stånga myr "/io 1902 (fig. 3 a — c). 



Litteratur: Goebel I, 2, p. 267. — Treviranus III. — Winkler I, pp. 

 7, 8. — XIX, p. 130. — Wittrock II, p. 441. 



Örtartad pollakanth af (skaftad) rosettskottyp. Groning torde i naturen för- 

 siggå om våren. 



Hjärtbladen äro hypogeeiska, inneslutna inom fröskalet (se fig. 3 a — c), med 

 hvarandra vidfästade skifvor. 1 Primordialbladen (se fig. 3 a — c) äro bredt lancett- 

 lika — utdraget triangulära— spadlika, öfvergående i den hjärt — njurlika, typiska vatten- 

 bladformen. Det första epikotyla internodiet är m. 1. m. starkt förlängdt (se fig. 

 3 a, b), c:a 1 — 1,5 cm. långt. Epikotylen är härvid trådfin, senare, såsom rosett- 

 bladbärande, ansvällande, rhizombildande. Hufvudroten är relativt svag, sparsamt 

 fingrenad eller ogrenad. Från rhizomdelen utbildas tidigt kraftiga birötter (se fig. 

 3 a — c). Den hypokotyla axeln är starkt förkortad. 2 



Under groningsåret utbildas ett m. 1. m. rikbladigt, rosettartadt epikotylskott 

 (se fig. 3 a — c). De tunna bladen synas näppeligen kunna fortlefva öfver vintern, 

 utan öfvervintringen torde ske förmedelst de knopplikt hopslutande inre, ännu outveck- 

 lade örtbladsanlagen (jmf. förhållandet hos äldre plantor, Brundin I, pp. 86 etc); 

 örtbladens sliddelar synas också bidraga till vinterskyddet. 



Nuphar luteum. 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor : När. Klockarhyttsjön ~'7s 

 1901, R. Sernander; i kultur (i burk) uppdragen årsplanta: H. B. U. gr. A, sk. U 

 1904, H. Witte. 



1 Se Winkler T, p. 8. 

 - Jmf. Wittrock, 1. c. 





