298 ' N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA D1KOTYLEDONERNA. 



St. alpestris torde till sin första utveckling närmast öfverensstämma med St. 

 hemorum ; skottisoleringen synes dock hos St. alpestris vara mindre strängt genomförd. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett ofta synnerligen rikgrenigt ofvan- 

 jordsaxelsystem (se fig. 4 a — c). Plagiotropa, utlöpande sidoaxlar utbildas från det 

 äfvenledes plagiotropa hufvudskottets nedre örtbladsaxiller, jämväl från hjärtblads- 

 axillerna. Äfven utlöparskott af högre ordning förekomma. Sidoskotten äro till en 

 början ofvanjordiska, örtbladsbärande, men snart utbildas äfven trådfina, lågbladiga 

 under jordsutlöpare, eller också öfvergå de örtbladiga sidoskotten i sina spetsar till 

 lågbladiga under jordsutlöpare (jmf. fig. 4 b, c). Att växten i naturen kan gå i blom 

 redan under groningsåret synes ingalunda osannolikt. 



Skottisolering synes här ej med nödvändighet ske ännu under det första för- 

 stärkningsstadiet; blomning kan ju sannolikt inträda redan under groningsåret. 

 Blommande exemplar med kvarlefvande hufvudrot föreligga i Uppsala universitets 

 herbarium. Skottisolering är ej heller alltid å äldre individ strängt genomförd. 



Hjärtbladen äro kort sammanväxt slidiga, skaffade, lancettlika, c:a 2 + 3x1,5 

 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter här såsom hos föregående art med den fina, rikt grenade hufvudroten. Å 

 de större af mig insamlade årsplantorna hade enstaka birötter börjat utbildas från 

 epikotylbasen. 



Stellaria crassifolia! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Sk. Landskrona '% 1904; herbarie- 

 exemplar (H. U.). 



St. crassifolia utbildar, likaledes under groningsåret ett synnerligen rikt grenadt, 

 plagiotropt ofvanjordsaxelsystem. De nedre, ofta öfversandade axillernas skott äro 

 stundom utbildade såsom lågbladiga underjordsutlöpare. Sannolikt blommar växten 

 i regeln redan första året. Öfvervintringen sker så förmedelst de sterila sidoskotten. 

 Skottisolering synes här ännu mindre strängt genomförd än hos föregående art. Blom- 

 mande individ med kvarlefvande hufvudrot äro ej sällsynta i herbarierna. — Å de 

 större af mig insamlade årsplantorna hade enstaka birötter börjat utvecklas från de 

 plagiotropa skottens nedre nodi. Den rikt grenade, här jämförelsevis starka hufvud- 

 roten utgjorde dock det egentliga rotsystemet. 



Cerastiiim trigyiumi! 



Undersökningsmaterial: års — andraårsplantor : T. Lpm. Vassijaure /? 1903; 

 i kultur i blomkruka uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 7io 1903, gr. / :> , sk. 'f/jo 

 1904. 



Örtartad pollakanth af sträckledad typ ; under groningsåret inträder dock i na- 

 turen (T. Lpm.) blott svag internodieförlängning, ocli första öfvervintringen sker på 

 rosettskottliknande stadium. 



De öf vervintrade 1 -årsplantorna äro vid snösmältningen gulgröna. Hufvudroten 

 är trådfin, ni. 1. ni. rikt grenad. Andra året inträder starkare internodieförlängning, . 



