KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 305 



Sagina noelosa! 



Undersökningsmaterial: ungplantor: Öl. Borgholms alfvar lc / a 1904; i 

 kultur i blomkruka uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 27 /i 1903, gr. / 5 , sk. 13 Ao 1904. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groningen synes försiggå om våren. 



De å Borgholms alfvar insamlade, synbarligen på våren samma år grodda 

 plantorna hade i augusti utbildat ett rikbladigt, ofta grenadt rosettskott. Efter på 

 rosettstadiet skedd öfvervintring torde ungplantorna blomma nästföljande vegetations- 

 period. I kultur i blomkruka uppdragna plantor blommade redan under groningsåret. 

 Epikotylskottet var nedtill svagt internodieförlängdt, rosettskottartadt. Den förlängda 

 hypokotylen sammanflyter med den skäligen fina, grenade hufvudroten. Å de i kultur 

 uppdragna plantorna hade, åtminstone å de i blom gångna individen, birötter börjat 

 utbildas från epikotylbasen. 



Sagina intermedia! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: T. Lpm. Vassijaure Vs 1903. 



S. intermedia synes representera samma utvecklingstyp som Alsine-a,rtema,. 

 Under groningsåret utvecklas ett vanligen fåbladigt, föga internodieförlängdt och 

 därför rosettskottartadt, ogrenadt epikotylskott, som synes öfvervintra på öppet 

 rosettstadium. Blomning syntes näppeligen kunna inträda före tredje året. 



Hjärtbladen äro kort sammanväxt slidiga, lineära, c: a 0,2 + 2 x 0,2 mm. Ört- 

 bladen visa ingen egentlig heterofylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med 

 den rikt och fint grenade hufvudroten. 



Sagina Linnaei! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie: T. Lpm. Pieskenjurka 2 7 7 1903. 



Litteratur: Hartman I, p. 246. — Neuman I, p. 551. — Wittrock II, 

 p. 446. 



S. Linncei syntes i Torne lappmark till sin första utveckling nära öfverensstämma 

 med föregående art. Af Nettman, 1. c, liksom af Hartman, 1. c, uppgifves växten 

 såsom perenn och ettårig, af mig hafva endast pollakanthiska individ påträffats. 



Hjärtbladen äro kort sammanväxt slidiga, lineära, c:a 1 X 0,2 mm. Örtbladen 

 visa ingen egentlig heterofylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 fina, grenade hufvudroten. 



Sagina procmnbens! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie: Vg. Hassle prästgård 2 7„, 

 % 1902, /, 1903; andraårsplantor: Uppl. Uppsala, Lassby 23 / 3 1903. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 40. N:o 2. 39 



