KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 40. NIO 2 307 



de ur årets första generations frön i början af augusti månad framgångna plantorna 

 af andra generationen i september gingo i blom och äfven frösättning. Sp. arvensis 

 torde mig veterligt vara den enda svenska växt, hvaraf man bevisligen följt tvenne 

 generationer från frö till frö under en och samma vegetationsperiod. 



Hjärtbladen äro liksom örtbladen trådsmala, köttiga, halftrinda, i motsats mot 

 örtbladen spetsade, sammanväxt slidiga, c:a 1 + 20 x 0,5 mm. Örtbladen visa ingen 

 egentlig heterofylli; de nedre äro rosettlikt g} r ttrade. Den förlängda hypokotylen 

 sammanflyter med den grenade hufvudroten. 



I Västergötland, Hassle, har jag förutom i regel normala groddplantor insamlat 

 en trikotjd planta samt en planta med ena hjärtbladet framtill gaffelgrenadt. 



Spergnla vernalis! 



Undersökningsmaterial: öf ver vintrade rosettplantor: Upp]. Uppsala, Lassb}' 

 / 5 1905; herb arieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Areschoug IV, p. 267. - Ascherson I, p. 93. — Brundin 

 I, p. 24. 



Sp. vernalis föres af Brundin, 1. c, till Draba verna-typen: »höstgroende bienna», 

 d. v. s. vinterannuella (jmf. Sylvén VI, p. 178) »växter, hvilka öfvervintra i form 

 af rosettplantor » . — Vid Uppsala, Lassby , har j ag i öf verensstämmelse härmed funnit 

 växten typiskt vinterannuell. De i Uppsala Universitets herbarium förefintliga 

 exemplaren synas också i allmänhet vara vinterannuella; några individ, insamlade 

 Västergötland, Skara, sept. 1887, äro dock tydligt sommarannuella. 



Spergula rubra! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Uppl. Uppsala 2 V 5 1902: Vg. 

 Hassle kyrkogård 25 / c 1902; Vg. Hassle, Fåleberg 7 9 1904. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 265. - Ascherson I, p. 94. — Hartman I, 

 p. 248. - Irmisch IV, p. 365. — Johansson III, p. 97. — Neuman I, p. 554. - 

 Winkler X, p. 320. 



Af groningsförsök och iakttagelser i naturen har Johansson, 1. c, funnit, »att 

 växten kan gro på hösten eller på våren. I senare fallet sätter den frukt under 

 groningsåret. Växten synes i allmänhet fruktificera två gånger, men troligen ej flera». 

 — Af Ascherson, 1. c, uppgifves växten såsom »O u. ©, auch 2p>, af Areschoug, 

 l. c, såsom »o och ©, sällan V> och i enlighet härmed af Neuman, 1. c, såsom ett- 

 årig och tvåårig, sällan perenn, af Hartman såsom ettårig, sällan perenn. - - Om 

 växtens varighetsförhållanden skrifver Irmisch, 1. c: »Die Pflanze bliiht iibrigens 

 schon im ersten Jahre, und das ist vielleicht die Ursache, dass sie von den meisten 

 fur einjährig gehalten wird. Ich untersuchte viele solcher Exemplare Ende October 

 und fand regelmässig, dass auch bei ihnen durch frische Triebe fur die Fortdauer 



