316 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOl'YLEDONERNA. 



Riimex doinesticus! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle prästgård 9 / 6 1902, 

 Va 1904; T. Lpm. Vassijaure, ruderatmark V« 1903; i kultur uppdragna årsplantor: 

 Vg. Hassle prästgård, trädgårdsland: fr. insaml. 2 7 7 , s. "A, plantor sk. "A 1904. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groning har jag i naturen sett försiggå 

 om våren; i kultur hafva dock frukterna visat sig genast vid mognaden grobara. 



Hjärtbladen äro sammanväxt slidiga, skattade, ovala— lancettlika, c:a 4 + 5 + 

 17 X 5 mm. Primordialbladen äro rundadt ovala — spadlika, okrusade. Den för- 

 längda hypokotylen sammanflyter med den sparsamt grenade, genomgående hufvud- 

 roten till ett pålliknande upplagsorgan. Öfvervintringen torde ske här såsom hos 

 följande art. 



Riimex crispus ! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Vg. Hassle prästgård 17 /g, /* 

 1902, t4 / 1903; Öl. Mörbylånga, tångbank 22 / 5 1904; andraårsplantor : Uppl. Linnés 

 Hammarby 23 /s 1904. 



Litteratur: Cleve II, p. 63. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groning har jag i naturen iakttagit 

 om våren. 



Grodd — ungplantor af B. crispus synas svåra att säkert skilja från föregående 

 arts. Hjärtbladen mäta c:a 4 + 2 — 3+ 12 x 3 — 4 mm. Primordialbladen äro run- 

 dade — ovala, okrusade; först de under senare delen af vegetationsperioden utbildade 

 örtbladen blifva svagt vågkantade. Af hypokotyl och hufvudrot bildas ett kraftigt 

 upplagsorgan. 



Enligt Cleves undersökningar, Cleve, 1. c, »behöfva R. crispus-ftöna, icke 

 eftermogna för att blifva grobara, och det är väl därför sannolikt, att deras groning 

 ibland inträffar om hösten. — De plantor, som först i maj utflyttades på kalljord 

 utbildade både denna och följande sommar endast bladrosetter, men inga florala axlar. 

 Pålroten mätte hos ettåriga individ 1,5 cm. i diameter upptill . 



I naturen synes i regel under groningsåret ett m. 1. m. rikbladigt, ogrenadt 

 rosettskott komma till utveckling. De å tångbank vid Mörbylånga insamlade års- 

 plantorna voro dock de flesta redan d. 22 / c rikt rosettgreniga. På hösten bortvissna 

 örtbladen, och öfvervintringen sker på m. 1. m. slutet, knoppliknande stadium; de 

 inre, ännu outvecklade örtbladens sliddelar utgöra vinterskydd. Stundom s}*nas 

 bladslidorna sprängda redan på hösten, och de längsrullade örtbladsskifvorna framträda 

 och öfvervintra hopstående, m. 1. m. starkt rödbrunfärgade. — Det första förstärk- 

 ningsstadiet synes i naturen vara af flere (mer än 2) års längd. 



