320 N. SYLVÉN, OM DB SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Grundachse an den Boden geheftet wird und nun eine horizontale Lage annimmt. 

 An der Spitze der zweijährigen Pflanze findet sich wieder eine Knospe; — . Die 



ursprimglich vorhandene, ziemlich länge, senkrechte, verästelte Hauptwurzel stirbt 

 später ab, und die Ernährung der Pflanze wird nur durch die Nebenwurzeln, die 

 aus der Grundachse hervorbrechen, besorgt. » 



Å de af mig insamlade ungplantorna syntes det första epikotyla örtbladsinter- 

 nodiet ej eller blott ytterligt svagt förlängdt (se fig. 2 c— e), c:a 1 — 2 mm. långt. 

 Birotbildning syntes i regeln inträda först under tredje året (jmf. fig. 2 e— g); nu 

 först blef internodieförlängningen något tydligare (se fig. 2 f). Af äldre plantor att 

 döma, synes epikotylskottet redan under det första förstärkningsstadiet börja bortdö 

 baktill. Blomning torde inträda först efter ett flerårigt första förstärkningsstadium 

 (jmf. fig. 2 c— h). Örtbladen äro, som bekant, vintergröna. 



Hjärtbladen (se fig. 2 a— d) äro skaftade, ovala— lancettlika, tämligen styfva — 

 pergamentartade, äfven de öf vervintrande ' (se fig. 2 c, d), c:a 10—12 + 16 — 18 X 10 

 —11 mm. Den förlängda hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den sparsamt, men 

 kraftigt grenade, djupt nedträngande hufvudroten. 



Odlade å fet jord drifva stundom, enligt Hildebrand, V, 1. c., redan första- 

 årsplantorna örtblad, då direkt of van hjärtbladen. 



Thesium alpinum! 



Undersökningsmaterial: 2— flerårsplantor: Sm. Eksjö 2 7 5 1904, T. La- 



GERB ERCx. 



Litteratur: Kerner I, 1, p. 164. — Schultz I, pp. 402— 3. — Solms-Laubaoh 

 I, p. 558. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. — Af de på våren af Lager- 

 berg insamlade plantorna att döma, synes växten under groningsåret utveckla ett 

 m. 1. m. högt, ogrenadt epikotylskott, i hvars hjärtbladsaxiller slutna, lågbladiga, 

 synbarligen i hvarje- axill tre kollaterala vinterknoppar komina till utbildning. Epiko- 

 tylskottet bortdör under vintern, och öfvervintringen sker förmedelst de slutna vin- 

 terknopparna, h varur följande år framgå skott lika moderskottet. Dessa andra årets 

 skott syntes redan på våren blomknoppförande. - Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter med den grenade, haustorieförande, genomgående hufvudroten till ett svagt 

 men tydligt förtjockadt upplagsorgan. 



Viscuin album. 



Litteratur: Gumbel I. — II. - - Kerner I, 1, pp. 191 — 3. - Pitra I, pp. 

 53—6. Schnaase I. — Schultz I, p. 403. -- Solms-Laubach I, pp. 614 — 15. — 



Wiesner I, pp. 54, 60. - - Winkler I, pp. 7, 9. II, p. 54. - XII, p. 30. 



1 Jmf. WlTIT.CHK, 1, r. 





