322 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Under odling (sommaren 1903) utvecklade växten ett redan under groningsåret 

 rikgrenadt ofvanjordsaxelsystem. Från skottaxlarnes nedre axiller kommo vinterskott 

 till utbildning. Af hypokotyl och hufvudrot hade bildats ett kraftigt upplagsorgan. 



Blomning torde hos oss i naturen inträda först efter ett eller några års första 

 förstärkningsstadium. — Af Hildebrand, 1. c, föres U. dioica till i Tyskland redan 

 under groningsåret blommande, polykarpiska växter. 



Huiimlns lupiilus! (Tafl. XXI, A: 1.) 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. A 

 1903 (fig. 1). 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. — Odlad å trädgårdsland utbil- 

 dade växten under groningsåret (se fig. 1) ett c:a 1 — 2 dm. högt epikotylskott. I 

 hjärt- och nedre örtbladsaxillerna kommo slutna lågbladsknoppar till utbildning; från 

 öfriga örtbladsaxillerna utbildades stundom korta, örtbladiga sidoskott. Af hypoko- 

 tyl och hufvudrot bildades ett kraftigt förtjockadt upplagsorgan; äfven rotgrenar, 

 stundom äfven hypokotyla birötter voro upplagsförtjockade. Också det nedersta 

 epikotyla internodiet förtjockas ofta och ingår i upplagsorganet. — I hjärtblad vecks- 

 knopparnas nedre lågbladsveck syntes äfven skott af tredje ordningen proleptiskt 

 komma till utveckling, äfven de i form af lågbladsknoppar. — Under vintern bortdör 

 epikotylskottet med undantag af dess nedre i upplagsorganet ingående internodium 

 (resp. internodier), och öfvervintringen sker förmedelst lågbladsknopparna. Det första 

 förstärkningsstadiet torde vara af flere års längd. 



Hjärtbladen äro jämnbreda— ovala med kort— otydligt afsatta skaft, c:a 10 X 2 

 mm. Primordialbladen äro äggrunda — hj ärtlika, glest och enkelt sågtandade. 



Ulmus moiitana! (Tafl. XX, A: 1.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: Vg. Hassle prästgård V c , 2 Vs 

 1902 (fig. 1 c— e); årsplantor: Srm. Eskilstuna 3 %o 1905; höstgrodda årsplantor: 

 Uppl. Uppsala "A. 1904 (fig. 1 a, b). 



Litteratur: Cleve II, pp. 68—9. — Goebel II, pp. 57, 82-3. - Wink- 

 ler I, p. 12. — XII, p. 35. — Wittrock II, pp. 443-4. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Växten är i naturen såväl 

 höst- som vårgroende. ' 



Hjärtbladen (se fig. 1 a, b) äro styfva — pergamentartade, kortskaftade, om- 

 vändt äggrunda — spadlika med tandad, pillik bas (jmf. Winkler, 11. cc), c:a 2 + 12 



1 Jmf, hårmod Oleves kulturförsök, Cleve, 1. c, p. 68, 



