KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 325 



Alnus incana! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. / 10 1903. 

 .4. incana synes till sin utveckling nära öf verensstämma med föregående art. 



Corylus avellana! (Tall. XXV: 5.) 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Sk. Karpalund 21 / s 1904 (fig. 5 a, b); 

 Vg. Hassle, Surön /„ 1902; flerårsplantor : ÖL Wickleby *.% 1904; Uppl. Länna 

 17 / 5 1904. 



Litteratur: Goebel I, pp. 82—3. — Hildebrand II, p. 68. — Wichura V, 

 p. 573. — Winkler I, p. 8. — XV. — Wittrock II, p. 441. 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen torde i naturen 

 försiggå om våren. 



Hjärtbladen äro hypogaeiska, inneslutna inom fruktskalet, kortskaftade, rundade 

 — ovala, plankon vexa, rikt upplagsförande; de tömmas ej under groningsåret. Från 

 en af mig insamlad grodd — ungplanta må följande hjärtblad smått meddelas: 3 + 13 

 X 11 X 6 mm. De spiralställda epikotyl bladen visa öfvergång från låg — örtblad; först 

 det tredje internodiets blad (c:a 7 cm. upp på stammen) är örtbladsartadt ehuru föga 

 utveckladt; det fjärde epikotyla bladet är ett typiskt örtblad, utdraget ovalt, osym- 

 metriskt, snedspetsadt, oregelbundet och relativt groft hvassågadt. Den förkortade, 

 blott en eller två mm. långa hypokotylen sammanflyter med den starka, grenade, 

 genomgående hufvudroten; epikotyla birötter komma vanligen tidigt till utveckling 

 (från epikotylens nedre, underjordiska delar). 1 



Under groningsåret synes ett c:a 1 — 2 dm. högt, ogrenadt, enligt Winkler 

 XV, p. 43, 4-örtbladigt, radiärt, spiralbladigt epikotylskott utvecklas. Öf ver vint ringen 

 sker förmedelst slutna, lågbladiga vinterknoppar. Antingen utbildas förutom axillärknop- 

 par äfven sluten terminalknopp (se fig. 5 a), eller också bortdör skottspetsen på hösten 

 (se fig. 5 b), och utvecklingen blifver från början cymös och sympodial. ' Äfven om 

 spetsknopp första året utbildas, inträder cymös byggnad redan andra årets höst eller 

 möjligen först ett senare år. Förr eller senare bortdör det relativa hufvudskottet till 

 större längd, och sidoskott utväxa till större styrka; buskform uppnås slutligen. Skott- 

 byggnaden blifver vanligen från och med andra året m. 1. m. utprägladt dorsiventral 

 (jmf. Goebel, 1. c). — Winkler XV, p. 43, angifver enlig Hartig, att Corylus går 

 i blom först under 10:de året. Enligt Hildebrand, 1. c, utvecklas under de första 

 blomningsåren endast 2-blommor. 2 



1 Jfr Winkt.br XV, p. 43. 



2 Så hav jag funnit förhållandet vara äfven hos Betula-arterna. 



