:?2fi N. SYLVEN, om de svenska thkotyledonerna. 



Carpinus betuliis! (Tafl. XX, A: 4; XXV: 6.) 



Undersökningsmaterial: ungplantserie: Bl. Karlshamn V 7 1904 (tafl. XXV: 

 6); Sk. Karpalund 2, A 1904 (tafl. XX, A, fig. 4 a, b). 



Litteratur: Goebel II, pp. 82—3, 123. - Lubbock I, 2, pp. 532—3, fig. 

 667. — Winkxer XII, p. 35. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen synes i naturen 

 försiggå om våren. 



Hjärtbladen äro styfva, pergam entartade, skaffade, rundade — omvändt äggrunda, 

 med vid basen pillika skifvor; pilflikarna äro rundade — spetsiga; hjärtbladen mäta 

 c:a 1 — 2 + 9—11 X 8 — 11 mm. Primordialbladen äro rakspetsade, m. 1. m. fullstän- 

 digt symmetriska, triangulära — spetsigt äggrunda, groft dubbelsågade. Den förlängda 

 hypokotylen är stamlik och ingår i stamsystemet; nedtill öfvergår den utan tydlig 

 gräns i den kraftiga, grenade, tidigt mykorrhizaförande hufvudroten. 



Under groningsåret utbildas i naturen ett vanligen blott några mm. — 1 cm. högt, 

 från början svagt dorsiventralt, ' ogrenadt, spiralbladigt epikotylskott (jmf. fig. 6, 

 tafl. XXV). På hösten synes i regeln skottspetsen bortdö strax of van öfversta blad- 

 axillen, hvars lågbladsknopp nästa år fortsätter utvecklingen sympodialt (jmf. fig. 

 4 b, tafl. XX; A, fig. 6, tafl. XXV). Dock kan stundom skottspetsen kvarlefva 

 såväl å 1- som å 2 — flerårsplantan, då öfvervintrande såsom sluten terminalknopp 

 (se tafl. XX, A, fig. 4 a). Från och med andra året synas örtbladen alla snedspetsade, 

 osymmetriska. En eller annan axillärknopp kan redan andra året utväxa, vanligen 

 då m. 1. m. kortskottartadt. Det första förstärkningsstadiet är af flere års längd. 



Fagus silvatica! (Tafl. XX, B: 1.) 



Undersökningsmaterial: groddplantor: Sk. Hurva ' 7 5 1849, J. E. Zetter- 

 Stedt; 2— flerårsplantor: Vg. Hassle, Surön "7 S 1902 (fig. 1 a— d); V 6 1903. 



Litteratur: Goebel II, pp. 57, 82—3, 123. — Lubbock I, 2, pp. 539—40, 

 fig. 671. — Magnus II, p. 76. - - Reinsch I. — Winkler I, p. 12, Taf. II, Fig. 3. 

 — Wittrock II, pp. 443 — 4. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. — - Af de insamlade 2 — flerårs- 

 plantorna att döma, synes under groningsåret i naturen blott ett epikotylt örtblads- 

 par komma till utveckling 2 (se fig. 1 a — c). Epikotylskottet är härvid c:a 2 — 3 

 cm. högt. Den starkt förlängda hypokotylen blir stamlik och ingår i stamsystemet; 

 nedtill öfvergår den utan tydlig gräns i den starka, grenade, genomgående, tidigt 

 mykorrhizaförande hufvudroten. Öfvervintringen sker förmedelst slutna terminal- och 

 axillärknoppar. Andra året fortsattes det under första året radiära och motsatt- 

 bladiga hufvudskottets utveckling monopodialt af spetsknoppen, som nu utvecklas 



1 Goebel, 1. c, uppgifver dock groningsårets hufvndaxel såsom vadiär. 



2 Jmf. härom Goebel, 1. c. p. 57. 



