328 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Myrica gale! (Tafl. XXI, A: 2.) 



Undersökningsmaterial: ungplantserie: Vg. Halleberg 25 /c 1903, C. O. 

 Norén; Vg. Hassle, Holmarna 2 7* 1902 (se fig 2 a, b), 2 7= 1903 (fig. 2 c, d). 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groning synes i naturen för- 

 siggå om våren. 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett radiärt, spiralbladigt, ogrenadt, en 

 eller ett par cm. högt epikotylskott, som öfvervintrar förmedelst slutna terminal- och 

 axillärk noppar (jmf. fig. 2 a). Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 starka, grenade, genomgående hufvudroten, som tidigt synes försedd med bakterie- 

 knölbildningar. Andra året fortsätter spetsknoppen radiärt och monopodialt utveck- 

 lingen. Från de nedre örtbladsaxillerna utvecklas nu äfven kraftiga sidoskott (jmf. 

 fig. 2 b). Först senare, under tredje eller kanske först fjärde eller femte året, in- 

 träder utlöparbildning från de nedersta örtbladsaxillerna äfvensom från hj ärtbladsaxil- 

 lerna. Utlöparne äro lågbladiga under jordsutlöpare (se x å fig. 2 c, d). Växten är 

 en typisk utlöparbuske. Buskform uppnås genom kraftig utveckling af sidoskotten 

 (se fig. 2 b — d) samt genom förr eller senare inträdande hämning i hufvudskottets 

 utveckling. Det första förstärkningsstadiet synes vara af flere års längd. 



Hjärtbladen äro pergamentartade, oskaftade, ovala — omvändt äggrunda, c:a 

 4 — 5 X 2 — 3 mm. Primordialbladen äro framtill svagt tretandade. 



Populus tremula! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Vallby/? 1902; 

 ungplantserie: Uppl. Uppsala, Lassby /i 1903; Uppl. Länna U A 1903. 

 Litteratur: Winkler I, p. 11. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Fröna äro genast vid mogna- 

 den grobara; de uppgifvas t. o. m. redan efter några dagar förlora sin groningsför- 

 måga (Wiesner I, p. 57). 



Under groningsåret utvecklas i naturen ett radiärt, spiralbladigt, vanligen några 

 cm. högt, ogrenadt epikotylskott, som öfvervintrar förmedelst slutna terminal- och 

 axillärknoppar; terminalknoppen fortsätter nästa år monopodialt utvecklingen. Första 

 och äfven andra årets örtblad äro äggrundt lancettlika, enkelt sågtandade med framåt 

 riktade sågtänder. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den i gröfre och 

 finare grenar vanligen snart upplösta hufvudroten. Birotbildning synes i regel 

 tidigt inträda från hypokotylen, stundom redan första året äfven från epikotylens 

 nedre, då i jorden neddragna partier. De finare rotgrenarna synas tidigt mykorrhiza- 

 förande. — Under andra året utvecklas stundom de öfre axillärknopparna kortskott- 

 artadt. Det första förstärkningsstadiet är af flere års längd. 



