4 SWENANDER, HARPUN-, KASTPIL- OCH LANSSPETSAR. 



skrifningar på deras jakt- och fiskeredskap, men dessa beskrifningar äro ej tillkomna 

 i afsikt att visa de olika typernas utveckling och samband med hvarandra, utan 

 endast för att framhålla variationen. Mason är den ende författare, såvidt jag kän- 

 ner, som uteslutande behandlat harpuner hos olika folkslag. För honom är emellertid 

 hufvudsaken att framställa det för hvarje folk eller stam karakteristiska hos dessa 

 vapen äfvensom variationen hos desamma. Jag har däremot i det följande sökt ordna 

 de olika typerna af i samlingen förekommande harpunspetsar i grupper för att på 

 detta sätt få sammanförda de former, som äro närmast så att säga genetiskt förbundna 

 med hvarandra och sålunda i någon mån få en bild af typernas utveckling. 

 Huruvida de synpunkter, som jag användt till grund vid indelningen, äro de i hvarje 

 fall mest tillfredsställande är emellertid en fråga, som först efter ett vidsträcktare 

 studium torde kunna af göras. Jag hoppas endast, att jag i någon mån lyckats träffa 

 det rätta. 



Orsaken hvarför jag af bildat alla harpunspetsarne, som förekomma i samlingen, 

 under det att jag af kastpilspetsarne endast medtagit enstaka representanter för de 

 olika typerna, är den, att jag så mycket som möjligt velat framhäfva den stora varia- 

 tionen inom de olika harpunspetstyperna och den svaga gränsen emellan desamma. 

 Då det gäller kastpilspetsarne, äro däremot de olika typerna skarpare åtskilda och 

 ofta ej alls förbundna genom mellanformer. 



Slutligen vill jag endast till Professor G. Retzius framföra ett vördnadsfullt 

 tack för den välvilja han städse under mitt förordnande som amanuens vid Riks- 

 museets etnografiska afdelning visat mig samt för det intresse, hvarmed han omfattat 

 mitt arbete. 



