KUNGL. SV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:o 3. 7 



är i tvärsnitt framtill 4-sidig med spetsiga vinklar öfver och under, bakåt blir den 

 genom inskjutande af en smal basalsida 5-sidig. Bakre ändan är snedt af skuren 

 med ett plant eller konkavt snitt. Alltid en median basalhulling. Å n:o 17 är 

 denna skarpt af satt. Linhålen med korta, men tydliga linfåror. Å n:o 9 finnas 

 framför bakre ändan inskärningar för lindning. Af n:o 18 finnes endast bakre delen 

 kvar, men denna har åter blifvit tillspetsad, något som till fullo torde visa, att dessa 

 spetsar endast användts såsom leksaker. ' 



Jag lämnar här nedan en tabell öfver storleken och fyndorten för n:o 2 — 19. 

 Materialet är i alla renhorn, med undantag af n:o 9. som är af ben. 





Längd. 













Fyndort. 







8 2 



cm. 













Egedesm. distr. 



o 



7.o 



» 



(främre 



ändan 



något 



afbrnter 



.) Ikaresak. 



4 



6,3 



» 













I k are sak. 



5 



(i, 5 



» 



(främre 



ändan 



något 



aflri 



it t) , 



Egedesm. distr. 



6 



4,9 



» 













Akunak. 



7 



11,2 



» 













Nök, Egd. distr. 



8 



8, B 

 8,5 



» 

 » 













Akunak. 



Aito. 



K) 



7,9 



» 













Aito. 



11 



7,9 



» 













Ikaresak. Egd. distr 



12 



7,6 



» 













Ekaniiut. 



lo 



7.1 



» 













Egedesm. distr. 



14 



7,4 



» 













Ikaresak, Egd. distr 



15 



6,7 



» 













Aito. 



Hi 



5,9 



» 













Akunak. 



17 



6,8 



» 













Egedesm. distr. 



18 



4.9 



» 



(främre 



delen 



afbrufc 



311) 





Aito. 



» 19 lO.o » Aito. 



Såsom ofullbordade harpunspetsar af samma typ som föregående torde Inv. Pf. 

 20—22 få betraktas. De utgöras blott af mot ena ändan afsmalnande, i andra än- 

 dan på vanligt sätt snedt af skurna bitar af renhorn. A n:o 22 finnes i den tunna 

 spetsen en obetydlig inskärning, väl representerande en klingskåra. Fyndorten är 

 Jacobshavn. Inv. Pf. 23 torde vara en alldeles tillfällig bildning, möjligen använd 

 som leksak. Det är endast ett stycke renhorn i den »bakre, hullingbärande» ändan 

 koniskt urhålkad, »högra» sidan plant af sågad, »vänstra» rundad. Fyndort Nök, 

 Egdesmindes distrikt. 



Endast som en modifiering af föregående typ anser jag, att Inv. Pf. 2å — 27 

 böra betraktas. För att förhindra, att klingan vid linans sträckning verkar skärande, 

 har här linkanalen förändrats, så att dess bägge mynningar ligga på samma sida, å 

 n:o 24, 26 och 27 på högra, å n:o 25 på vänstra sidan; linkanalen blir således ej 

 rak, utan starkt bågböjd. Visserligen kommer på detta sätt basalhullingen ej att 

 vid linans sträckning verka tillbakahållande med sin största bredd, men till gengäld 

 gör harpunspetsen detta i sin helhet, då den ju kommer att lägga sig på sida, och 



1 Dylika leksaksspetsar omnämnas tor öfrigt redan af Fabeicius. 



