8 SWENANDER, HARPTJN-, KASTPIL- OCH LANSSPETSAR. 



höjden är större än bredden. Mason af bildar en liknande harpunspets s. 252 fig. 

 40 och anmärker: "It is possible that the specimen had formerly two barbs." Jag- 

 anser emellertid detta föga troligt, då intet spår af en andra hulling finnes å något 

 af de 4 exemplar, jag har till min disposition, och dessutom den primitiva formen 

 ej alls öfverensstämmer med de mera moderna harpunspetsarne med två fullständigt 

 laterala hullingar. Min ofvan anförda tolkning af uppkomsten af dessa spetsar an- 

 ser jag däremot så mycket troligare just på grund af deras öfverensstämmelse i form 

 med den otvifvelaktigt primitiva typ, som representeras af Inv. Pf. 1. Olikheterna 

 mellan de här omhandlade exemplaren, Inv. Pf. 24 — 27, äro af mindre väsentlig art. 

 N:o 24 är betydligt större än de öfriga och höjden är å denna större i förhållande 

 till bredden än å någon af de andra. N:o 25 och 26 äro i tvärsnitt i det närmaste 

 rhombiska; detta torde nog också ha varit fallet med n:o 24, fastän högra sidan nu 

 är så anfrätt, att midtryggen där försvunnit. Å n:o 27 är tvärsnittet baktill rundadt, 

 framtill bikonvext, beroende på tvenne svagt markerade sidokanter. Klingan har 

 hos alla varit af järn; å n:o 25 och 27 är den ännu ganska väl bibehållen, rhombisk, 

 med något afrundade hörn. N:o 26 har ursprungligen haft en klinga af ben ; basen 

 af denna sitter ännu kvar, fästad med en bennagel, framom denna synes basen af 

 järnklingan, fästad med en järnnagel. Alla klingorna äro fastade vertikalt. Bakre 

 ändan snedt afskuren, med en median tillspetsad basalhulling ; denna är å n:o 25 

 och 27 tämligen skarpt afsatt vid basen, hos de öfriga två öfvergår den kontinuer- 

 ligt i harpunspetsens bakre begränsning. Skafthålet är koniskt, hos n:o 25 mycket 

 vidt och i genomsnitt ej fullkomligt rundt samt liksom å n:o 26 och 27 så djupt, 

 att det framtill står i förbindelse med linkanalen. Olikheten beträffande linhålens 

 läge är redan omnämnd. De äro hos allesammans med undantag af dem å n:o 26 

 ovala, med största längden i harpunspetsens längdriktning, å n:o 26 äro de runda; 

 å n:o 25 och 27 äro linhålens kanter afrundade rundtorn, fastän något mera bakåt; 

 å n:o 26 finnas korta, men tydliga linfåror, däi^emot är framkanten ej afrundad; å 

 n:o 24 är numera på grund af förvittringen omöjligt afgöra, hurudana linhålens myn- 

 ningar en gång varit. N:o 26 är strax framför bakre ändan upptill och nedtill 

 genomborrad, och hålen äro å hvardera sidan förenade med en smal fåra, för att upp- 

 taga en lindning till förhindrande af bristning. Materialet är i allesammans renhorn. 



Längd. Fyndort 



X:o 24 12 cm. [karesak Egedesm. distrikt. 



» 25 6,9 (dessutom klingan 2,7 cm.) Ekamiut. 



» 26 6,5 » Ekamiut. 



» 27 5,5 » (dessutom klingan 1,8 cm.) Jacobshavn. 



Inv. Pf. 28 är endast en ofullbordad harpunspets af samma typ som föregående. 

 Dess tvärsnitt är rhombiskt. Någon skåra för klingan är ännu ej utförd, linhålen 

 ej heller färdiga. Skafthålet koniskt, mycket djupt. Basalhullingen smal, i spetsen 

 genomborrad af tvenne fina hål. Material renhorn. Längd 6,3 cm. Fyndort 

 Jacobshavn. 



Inv. Pf. 20—40 visa öfvergångar från nu beskrifna, primitiva typer till mera 



