KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR BAND 40. NIO 3. 9 



moderna former. Allesammans äro betydligt finare arbetade än de föregående. 

 I allmänhet ser man en tendens att göra öfversidan bredare och flatare, åtminstone 

 baktill, hvarigenom bakre ändans öfverkant också blir bredare än hos föregående 

 former och vanligen genom en inskärning i midten delas i två sidohullingar. 

 Då Inv. Pf. 29 är mycket ofullständig, börjar jag med en beskrifning af Inv. Pf. 30. 

 Höjden är betydligt större än bredden, smalaste stället är på midten öfver linhålen. 

 Öfversidan bildar en ganska skarp kant; undersidan är af rundad och öfvergår utan 

 skarp gräns i den snedt afskurna bakre ändan, som upptill utlöper i tvenne basal- 

 hul lingar. Skafthålet koniskt, med skarpt begränsad mynning. Främre delen af 

 harpunspetsen är bredare än den bakre ; öfre delen af densamma är borta. En hori- 

 sontal klingskåra har funnits, men däremot saknas nithål. Linkanalen är mycket 

 vid, i genomsnitt rundad ; den genomborrar harpunspetsen direkt från sidorna och 

 blir sålunda mj^cket kort. Linhålens bakre kanter afrundade (= de obetydliga lin- 

 fårorna). Materialet är renhorn, svartnadt af ålder. Längd 10.3 cm. Fyndort Ege- 

 desmindes distrikt. 



Inv. Pf. 29 har varit af alldeles samma typ, fastän den endast har en median 

 basalhulling. Emellertid återstår af hela harpunspetsen endast öfre delen. Den är 

 i sin helhet proportionsvis smalare än n:o 30, och särskildt gäller detta främre delen. 

 Klingskåran, som är horisontal, har varit utskuren, ej sågad ; nithål finns. Af hvilket 

 material klingan varit, är omöjligt att af göra. Linkanal och skafthål som hos före- 

 gående. Materialet är renhorn, starkt mörknadt. Längd 7,9 cm. Fyndort Jacobshavn. 



Inv. Pf. 31 — 32 äro endast proportionsvis något kortare och tjockare änn:o30, 

 eljest af samma typ, klingskåran är å båda horisontal, sågad samt försedd med nit- 

 hål. Af hvilket material klingan varit, kan ej afgöras, linhålens kanter äro å n:o 

 31 afrundade rundtorn, å n:o 32 endast bakåt. Å den sistnämnda är gränsen mellan 

 bakre ändans afskärningsplan och undersidan skarp, å den förra rundad liksom å 

 n:o 30. N:o 32 torde väl på grund af sin obetydliga storlek hafva tjänstgjort endast 

 som leksak. Materialet är i båda renhorn. 



Längd. Fyndort. 



X:o 31 (i, 6 cm. (främre ändan något afbruten.) Ikaresak. 



» 32 4,2 » Äito. 



Inv. Pf. 33 är i tvärsnitt rundad, med ungefär samma höjd som bredd. Främre 

 ändan med en grund, horisontal klingskåra; nithål saknas. Bakre ändan snedt af- 

 skuren med tvenne, endast genom en obetydlig inskärning skilda basalhullingar. 

 Linkanalen i genomsnitt rund. Hela spetsen något vittrad, hvadan en del detaljer, 

 såsom linfåror etc. möjligen försvunnit. Material renhorn. Längd 6,7 cm. Fyndort 

 Ekamiut. 



Inv. Pf. 34 — 36 utmärka sig genom en i det närmaste flat öfversida (endast 

 å n:o 35 är den framtill något konvex). Alla tre hafva en horisontal klingskåra; 

 å n:o 34 och 36 är främre ändan skadad, så att man ej kan af göra, om nithål fun- 

 nits, å n:o 35 finnas sådana. Af hvilket material klingan varit, kan ej utrönas. 



K. St. Vet. Akad. Handl. Band 40. N:o 3. 2 



