10 SWENANDER, HARPUNER-, KASTPIL- OCH LANSSPETSAR. 



Bakre ändan snedt afskuren, å n:o 34 utan skarp gräns öfvergående i undre sidan. 

 N:o 34 och 35 ha två, n:o 36 en basalhulling, å den sistnämnde genomborrad af ett hål, 

 Linkanalen är vid, i genomsnitt rund. Linfårorna mycket breda och sträckande sig 

 långt bakåt, så att harpunspetsens hela bakre del får mer eller mindre konkaverade 

 sidor. Denna del har åtminstone i trakten af linkanalen, där den är som smalast, 

 betydligt större höjd än bredd; framom linkanalen är å n:o 35 höjd och bredd unge- 

 fär lika, å de båda andra är den senare störst. Materialet är i alla tre renhorn. 



Längd. Fyndort. 



N:o 34 7.4 cm. (främre ändan något utbruten) Ekamiut. 



» 35 7.1 » Aito. 



» 36 7.1 (främre ändan något afbrutén) Aito. 



Å Inv. Pf. 37 — 40 är bredden större än höjden. Linkanalen genomborrar 

 dock spetsen direkt från sidorna, fastän typen, genom det i jämförelse med den breda 

 öfversidan smala partiet mellan linhålen undertill, alltmer börjar närma sig till föl- 

 jande. Både öfver- och undersida äro konvexa, den förra svagare än den senare; 

 sidorna äro rundade, bakom linhålen till följd af de vida linfårorna konkaverade. 

 Allesamman ha en horisontal klingskåra, som emellertid å n:o 39 är mycket grund 

 och saknar nithål ;' å n:o 38 är klingskåran däremot mycket djup och ovanligt vid. 

 Bakre ändan med tvenne basalhullingar. Skafthålen koniska, med skarpt begränsade 

 mynningar. Linkanalen vid och i genomsnitt rund. Å n:o 37 och 38 finnas strax 

 framom bakre ändan inskärningar för lindning, å den förra en oregelbunden, flack 

 fördjupning, å den senare en liknande på undersidan, på öfversidan däremot 2 djupa 

 fåror. Materialet är renhorn. 





Längd. 



Fyndort. 



N:o 37. 



5.9 em. 



Ekamiut. 



» 38. 



5 , 5 » 



Ekamiut. 



» 39. 



5,6 » 



Aito. 



40. 



5.8 » 



Egedesmindes distrikt 



Alldeles isolerad, på grund af linkanalens beskaffenhet, står Inv. Pf. 41. Lin- 

 kanalen genomborrar nämligen harpunspetsen 3 gånger direkt i det vertikala median- 

 planet. Härigenom uppkommer såväl på öfver- som undersidan trenne linhål, af 

 hvilka på öfversidan de två bakre, på undersidan de två främre äro förenade med 

 hvarandra genom en inskärning af samma bredd som hålen. Det främsta linhålets 

 mynning å öfversidan är starkt utvidgad. Allt tyder på, att spetsen ej varit fästad 

 i en ögla utan medelst en knut, som h vilat i nämnda utvidgning af främre linhålet. 

 Härifrån har linan följt kanalen först uppifrån nedåt, så uppåt, och till sist nedåt 

 igen, utträdande genom det med en tydlig, bakåt sig sträckande linfåra försedda ba- 

 kersta linhålet på undre sidan. 2 Harpunspetsens tvärsnitt är rundadt — ovalt, fram- 



1 Detta, att nithål saknas a sa inånga af dessa mindre spetsar, torde möjligen tyda på, att de endast 

 användts som leksaker. 



2 Ett dylikt linfäste är a kastpilspetsama mycket vanligt. 



