12 SWENANDER, HARPUNER-, KASTPIL- OCH LANSSPETSAR. 



hälften af harpunspetsen, slutande blindt i den öfre hälften af densamma. Bakre 

 ändan är snedt af skuren med ett i det närmaste plant (å n:o 43 något konkaveradt) 

 snitt. Basalhullingen å n:o 43 obetydligt aftvärad, å de båda andra synes den ha 

 varit spetsig, men då de äro tämligen starkt vittrade, kan detta ej med säkerhet 

 afgöras. Skafthålet å n:o 43 med mycket vid, skarpt begränsad mynning och så 

 djupt, att det framtill kommunicerar med linkanalen; å de båda andra är det betyd- 

 ligt grundare, och dessutom är mynningen å n:o 45 afrundad, så att hela bakre 

 ändan af harpunspetssen blir liksom urholkad. Linhål och linfåror som å n:o 42. Ma- 

 terialet är i n:o 43 och 45 renhorn, i n:o 44 ben, antagligen af hval. 



Längd. Fyndort. 



N:o 43 9,7 cm. Aito. 



» 44 9,4 > (framtill något vittrad) .Takobshavi). 



» 45 10,o » » 



Inv. Pf. 46 är en mycket illa medfaren harpunspets af renhorn: efter all san- 

 nolikhet är den ett strandfynd, då den bär tydliga spår af att hafva blifvit slipad 

 af vatten. Typen är ungefär densamma som å Inv. Pf. 45, men möjligen har denna 

 spets varit ännu flatare, så att linkanalen, såsom nu är fallet, också ursprungligen 

 varit öppen på öfversidan. Dessutom synes den från trakten bakom linkanalen ha 

 afsmalnat starkt bakåt, hvilket förklarar förekomsten af endast en basalhulling, som 

 emellertid är försedd med en svag inskärning i spetsen. Klingskåran är horisontal. 

 Nithål saknas, men kunna möjligen varit placerade längre fram å en nu afnött del. 

 Skafthålet kort, koniskt, numera på grund af slitning helt öppet undertill. Längd 

 7,5 cm. Fyndort Aito. 



Inv. Pf. 47 — 48 äro tvenne ofullbordade harpunspetsar med en median basal- 

 hulling. Å den förstnämnde, som åtminstone framtill har mycket ringa höjd samt 

 bikonvext tvärsnitt, genomborrar linkanalen öfre sidan (någon fåra mellan de båda 

 öppningarne därstädes har emellertid ej blifvit utförd). Å n:o 48, som är betydligt 

 högre än n:o 47, är öfversidan tämligen svagt konvex, undersidan åter försedd med 

 en rundad midtås; någon linkanal har ännu ej kommit till utförande. Klingskåran 

 horisontal, å n:o 47 sågad, å n:o 48 täljd samt mycket vid. Nithål ej utförda. 

 Skafthålen äro endast påbörjade, å n:o 47 med borr, å n:o 48 med knif. Material 

 renhorn. 





Längd. 



Fyndort. 



N:o 47 



7,6 cm. 



llcaresak. 



» 48 



7,9 » 



Aito. 



Inv. Pf. 49 — 52 äro representanter för den andra af de ofvan omnämnda typerna. 

 Tvärsnittet är bikonvext, fullkomligt liksidigt. Bakre ändan är afskuren medelst 

 tvenne i det horisontala medianplanet hvarandra mötande, snedt framifrån bakåt 

 förlöpande snitt. Genom en rundad, median och vertikal inskärning bildas tvenne 

 spetsiga sidohullingar, belägna i det horisontala midtplanet. Om man bortser från 

 linhålen och linfårorna, bli dessa harpunspetsar således sy metriska både i förhållande 



