KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGER. BAND 40. N:0 3. 19 



sida, i hvilket fall sidohullingen, som ju är den mest betydande, kunnat verka på 

 bästa sätt. Inskärningen för sidohullingen börjar på höger sida strax framom lin- 

 kanalen; å n:o 87 finnes på vänster sida en liknande inskärning, som emellertid af- 

 tar i djuplek framåt och ett stycke bakom spetsen helt och hållet upphör. Just på 

 detta ställe finnes inborradt från sidan snedt framåt ett fint, ganska djupt, blindt 

 slutande, rundt hål, hvars uppgift jag ej kan utforska. ' N:o 88 synes ha haft en 

 liknande inskärning som n:o 87 på vänstra sidan, men är framtill så starkt förvittrad, 

 att några detaljer nu ej kunna iakttagas. Framom bakre kanten löper å n:o 87 en 

 bred insänkning med plan botten; den har tydligen tjänat att kvarhålla en lindning, 

 afsedd att sluta skafthålet. N:o 88 är äfven baktill starkt förvittrad. På höger 

 sida om skafthålet (den vänstra är borta) genomborras den af tvenne fina hål, som 

 väl torde haft liknande uppgift som fördjupningen å n:o 87. Materialet är i båda 

 renhorn. 



Längd. Fyndort 



X:r 87 10,3 cm. (framtill något afbruten) Jacobshavn. 



88 11,2 » (både framtill och baktill förvittrad) Ikaresak. 



Inv. Pf. 89 — 90 äro betydligt bättre arbetade än de två föregående, men äro 

 äfven de utan tvifvel mycket gamla. Linkanalen genomborrar här harpunspetsen 

 direkt från sidorna: skafthålet är slutet. Hvarje spår af klinga saknas, sidohullingen 

 är å n:o 89 belägen på vänstra, å n:o 90 på högra sidan, å den förra betydligt längre 

 fram än å den senare. Tvärsnittet är framom sidohullingen bikonvext, å n:o 90 

 betydligt flatare än å n:o 89. Bakom sidohullingen undergår tvärsnittet den för- 

 ändring, som betingas af inskärningen för hullingen, och bakom linkanalen blir det 

 på grund af de ända till bakre kanten sig sträckande stora linfårorna 4-sidigt med 

 två konvexa.och två konkava sidor. Bakre ändan är afskuren på vanligt sätt; dess 

 öfre kant i midten med en å n:o 89 vinkelformig, å n:o 90 rundad inskärning, så 

 att i bägge fall ett par obetydliga basalhullingar uppstå. Skafthålet koniskt, med 

 skarpt begränsad mynning. Å n:o 89 finnes å vänster sida något bakom hullingen 

 en vertikal listformig upphöjning. Materialet i n:o 89 är troligen hvalben, i n:o 90 

 renhorn. Båda äro starkt mörknade, n:o 90 i det närmaste svart. 





Längd. 



Fyndort. 



N:r 89 



9,4 cm. 



Egedesmindes distrikt. 



» 90 



10,0 » 



Jacobshavn. 



Inv. Pf. 91 — 92 äro af en mera modern form. De äro särskildt bakåt betyd- 

 ligt bredare än föregående. Öfversidan är endast mycket svagt, undersidan däremot 

 särskildt å n:o 91 starkt konvex, så att tvärsnittet närmar sig det plankon vexa. En 

 horisontal klingskåra finnes å båda, äfvensom nithål. Klingorna synas ha varit af 

 järn. Sidohullingen är belägen på vänstra sidan. N:o 91 har tvenne i öfre kanten 

 belägna, genom en framtill tvär inskärning åtskilda, i- spetsen obetydligt inskurna 



1 Äfven på undre sidan strax framom sidohullingens bas finnas ett par mindre, borrade fördjup- 

 ningar, som torde vara fullkomligt tillfälliga, och kanske samma är fallet äfven med den ofvannämnda. 



