K.TTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 3. 21 



4,5 cm. Tvärsnittet framom hullingarne är liksidigt bikonvext, öfver inskärningen 

 bakom dessa fyrsidigt, med 2 plana och 2 konvexa sidor och till sist bakom inskärningen 

 elliptiskt, i det sidokanterna där äro afrundade. Själfva inskärningens bakre kontur 

 är rundad. Harpunspetsens bakre ända är snedt af skuren med ett något konkavt plan 

 samt urhålkad, så att inga skarpa kanter uppstå omkring skafthålet. Detta senare är 

 egendomligt nog beklädt med en hylsa af hårdare ben ; det är koniskt, ganska litet 

 i förhållande till harpunspetsens storlek. Basalhullingen är ganska lång, från undre 

 sidan ut till spetsen genomborrad af ett hål för fästande af en slynga, underlättande 

 utdragandet ur såret. Linkanalen är starkt bågformig. Linhålen ligga på undre sidan ; 

 de äro något oregelbundet ovala, med obetydliga linfåror. Materialet är hvalben 

 fyndorten Aito. 



Inv. Pf. 94 — 97 skilja sig från föregående hufvudsakligen med afseende på storleken 

 och en del mindre väsentliga detaljer. Alla hafva haft en järnklinga, fastän den 

 numera å n:o 95 och 96 är borta (tydligen bortskuren) ; å de två andra finnas obe- 

 tydliga rester kvar. Den bakom sidohullingarne befintliga inskärningens bakre kontur 

 är ej rundad, utan tvär, så att den med spetsens längdaxel bildar rät vinkel. Basal- 

 hullingen är ej genomborrad. Å n:o 95 är undre sidan något flatare än den öfre. 

 Liksom å n:o 96 äro dessutom sidohullingarne i kanten rundade, ej skarpkantade 

 som hos de öfriga. Materialet är i allesamman renhorn. 





Längd. 



Fyndort. 



tf:r 94 



11,2 cm. 



Egedesminrles distrikt. 



» 95 



10,4 » 



Ikaresak. 



» 96 



7,7 » 



» 



» 97 



6,4 » 



Christianshaab. 



Fullkomligt öfverensstämmande med föregående, men utan spår af järn äro 

 Inv. Pf. 98 — 99. Då partiet framför hullingarne är mycket kort, är ju emellertid 

 möjligt, att spetsarne blifvit afbrutna och sedan åter tillspetsade, kanske endast för 

 att användas som leksaker. En obetydlig skåra (=klingskåra?) i spetsen på n:o 99 

 tyder nästan härpå. Båda äro af renhorn. 





Längd. 



Fyndort. 



N":r 98 



8,1 cm. 



Aito.. 



» 99 



8,6 » 



Ikaresak, Egedesmindes distrikt, 



Inv. Pf. 100 är endast bakre delen af en harpunspets af samma typ som före- 

 gående, afbruten strax bakom sidohullingarne. Emellertid är bakre ändan här ej 

 särskildt urhålkad, så att skafthålet får mera skarpt begränsad mynning. Material ben. 

 Längd 9,2 cm. Fyndort Akunak. 



Inv. Pf. 101 är betydligt flatare än föregående och baktill på öfversidan för- 

 sedd med en svag antydan till midtrygg. Partiet framför sidohullingarne är propor- 

 tionsvis betydligt längre, inskärningen bakom dem däremot kortare än å någon af 

 de förut beskrifna. Dessutom är den försedd med en ganska lång, numera långsträckt 

 äggrund järnklinga (denna har kanske förr haft någon annan form, men är numera 



