KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NIO 3. 33 



tvär (n:o 143) f örtj ockning afsatt från främre delen, (å n:o 148 är bakre ändan afbru- 

 ten). Linkanalen genomborrar spetsen tvenne gånger; å n:o 147 finnas tvenne lin- 

 kanaler, hvardera genomborrande spetsen två gånger; å n:o 151 är linkanalen båg- 

 formig, ej öppen på öfversidan. Å alla de öfriga äro linhålen, som på öfversidan 

 stå närmare än på undersidan, på förstnämnda ställe förenade medelst en fördjup- 

 ning. Detta är å n:o 144 fallet äfven å motsatta sidan, som väl dock på grund 

 däraf, att hålen här stå längre åtskilda, får betraktas som undersida. Å undersidan 

 finner man för öfrigt många variationer : än äro båda hålen rundtorn utvidgade, än 

 endast ett af dem, det främre eller det bakre, stundom förekomma linfåror; alltid 

 tyder emellertid linhålens beskaffenhet på, att linfästet varit ensidigt. 





Material. 



Längd. 





Fyndort. 



X:r 143 



renhorn 



39,8 



cm. 



dessutom klingan 2,9 cm. 



y 



144 



hvalben 



39,8 



» 



» » 3,2 » 



Jacobshavn. 



145 



» 



40,8 



» 





Aito. 



140 





31,5 



» 





Ekamiut. 



» 147 



renhorn 



32,5 



» 





Olaushavn. 



» 148 



» 



24,o 



» 



(baktill af bruten) 



Jacobshavn. 



» 149 



hvalben 



19,2 



» 



(framtill afsågad) 



Godhavn. 



150 



renhorn 



17,1 



» 





Nouksak. 



151 



» 



30,o 



» 





Aito. 



152 



» 



33,0 



» 





Kekertasoeitsiak. 



» 153 



» 



28.5 



» 



dessutom klingan 2 cm. 



Jacobshavn. 



Inv. Pf. 154 är en ofullbordad spets af samma typ som föregående. Material 

 renhorn. Längd 33, i cm. Fyndort Kangeitsiak. 



Inv. Pf. 155 är af samma beskaffenhet som n:o 143 — 153 med den skillnad, 

 att den bakom de 4 hullingarne på undersidan har ytterligare tvenne hullingar af 

 samma beskaffenhet som de främre och belägna på samma af stånd från dessa, som 

 de ifrån spetsen. Linfäste som vanligt ensidigt. Materialet är renhorn. Längd 41 

 cm. Fyndort Egedesmindes distrikt. 



Inv. Pf. 156 har bakom de 4 främsta hullingarne ytterligare 4 fullkomligt lik- 

 nande sådana. Klingskåran, som är mycket vid, ligger här vertikalt, förutsatt att 

 vi få anse linkanalen såsom vanligt ha detta läge. Klingan har varit af järn samt 

 fästats med en järnnit. Bakre ändan är tvärt inskuren och därefter koniskt till- 

 spetsad. Linkanalen genomborrar spetsen endast en gång, och äro linhålens sidor 

 och bakkant af rundade. Materialet är renhorn. Längd 39 cm. Fyndort Egedes- 

 mindes distrikt. Såsom jag förut nämnt, anser jag ej osannolikt, att denna spets 

 användts som lansspets. 



Inv. Pf. 157 har tvenne par hullingar, af hvilka det på undersidan emellertid 

 är beläget längre tillbaka än det på öfversidan, ungefär dubbelt så långt från spetsen 

 som det senare. Främre ändan är nu så illa medfaren, att man ej kan afgöra kling- 

 skårans läge, eller af hvilket material klingan en gång varit. Emellertid är spetsen 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 10. N:o 3. 5 



