Lansspetssar. 



Huruvida af de hitförda formerna n:o 163 och 164 verkligen användts som 

 lansspetsar, torde vara svårt att afgöra. Jag har beskrifvit dem här hufvudsakligen 

 på grund af frånvaron af hullingar samt linhålens öfverensstämmelse å ömse sidor, 

 hvilket tyder på, att linan verkat som tvåsidig sträcklina, som ju förhållandet (åt- 

 minstone vanligen) är å lansarne. Öfverensstämmelsen med det vanliga förhållandet 

 är dock ej fullständig, enär endast en linkanal finnes. Detta är emellertid en egen- 

 het, som de ifrågavarande spetsarne dela med n:o 165, hvilken väl utan tvifvel bör 

 anses som en lansspets af gammal typ. 



Inv. Pf. 163 är endast ett cylindriskt stycke renhorn, i hvars ena ända finnas 

 spår af en järnklinga. Motsatta bakre ändan är koniskt tillspetsad. Obetydligt fram- 

 om denna ligger linkanalen, som genomborrar spetsen endast en gång i riktning vin- 

 kelrätt mot klingans plan. I öfverensstämmelse med vanliga förhållandet får det 

 senare anses som horisontal-, det förra som vertikalplanet. Linkanalens mynningar 

 äro båda något utvidgade. Längd 23,8 cm. Fyndort Jacobshavn. 



Inv. Pf. 164 är likaledes endast ett stycke renhorn med klingskåra och nithål 

 i den ena ändan samt något tillspetsadt i den andra. Hela spetsen är emellertid 

 flat; tvärsnittet torde ursprungligen ha varit långsträckt ovalt, såsom det ännu är 

 framtill ; bakåt är spetsen emellertid anfrätt, så att tvärsnittet får en oregelbund- 

 nare form. Efter allt att döma har klingan varit af järn. Nithålen hafva ursprung- 

 ligen varit tre, ett större bakom klingskåran och två mindre .öfver densamma, hvilka 

 senare nu på grund af vittring sammansmält; allesamman äro förenade genom en 

 fåra, hvadan klingan tydligen varit fästad medelst senband. Linkanalen som hos 

 föregående, men mycket vid. Längd 34,8 cm. Fyndort Egedesmindes distrikt. 



Inv. Pf. 165 är en i tvärsnitt oregelbundet oval lansspets af renhorn, försedd 

 med en stor, långsträckt äggrund klinga af samma material. Det egendomliga med 

 denna spets är, att den saknar klingskåra. Främre ändan af spetsen, som är aftun- 

 nad och tillspetsad, är till hälften infälld i klingan samt förenad med denna genom 

 en lindning af flätade senor, hvilken ännu finnes fullständigt i behåll. Till fäste 

 för denna lindning är både spetsen och klingan i medianplanet genomborrade af 



