40 



SWENANDBK, HARPUN-, KASTPIL- OCH LANSSPETSAR. 



I öfrigt rör sig varitionen i allmänhet endast om obetydliga detaljer, såsom 

 spetsens utsirning o. s. v. Något exempel på en harpunspets med både basal- och 

 sidohullingar från dessa trakter har jag själf ej varit i tillfälle att se, och äro sådana 

 utan tvifvel mycket sällsynta. Mason af bildar emellertid ett exemplar fig. 62, p. 271 

 från trakten kring Mackenzie-floden. Lokalen är i detta fall belägen så långt öster- 

 ut och på gränsen till trakter, där dylika harpunspetsar äro i bruk, att dess uppkomst 

 lätt kan förklaras genom påverkan österifrån. För öfrigt är typen ingalunda långt 

 aflägsnad från den ursprungliga, den obetydliga bredden och den raka linkanalen 

 äro egenskaper, som alltjämt ställa den i närheten af denna. Ett annat exemplar 

 från Sledge Island afbildas af Nelson, Pl. LVII fig. 13. På grund af den otyd- 



Fig. 2. 

 (efter Mason) 



Fig. 4. 



liga figuren kan jag emellertid ej fullt orientera mig å denna spets; emellertid före- 

 faller mig, som om sidohullingarne å densamma vore placerade i vertikal planet och 

 spetsen sålunda ej jämförlig med de i det föregående beskrifna formerna med två 

 sidohullingar. Att ifrågavarande spets för öfrigt får anses som en mera tillfällig 

 form, torde framgå däraf, att Nelson betecknar den som »a curiously shaped point». 

 Från de s. k. central eskimåerna har jag själf ej haft något material, men vid 

 jämförelse med de af bildningar, som lämnats af Boas och Mason, finner man, att hos 

 dem uppstått en hel del typer, ofta ganska skilda från den ursprungliga. De flesta 

 af dem återfinna vi emellertid hos västgrönländarne. En typ sådan som den, som 

 afbildas af Boas fig. 421 sid. 489, är ju nästan identisk med tämligen moderna 



skärande ocli har därför förändrats. Hos västgrönländarne ha vi sett, att samtidigt spetsens hela typ undergått 

 förvandling; hos Alaska-eskimåerna har spetsen, dä klingan placerats horisontalt, endast framtill gjorts bredare. 

 Att den ålderdomliga typen med vertikal klinga återupptagits å de mera fabriksinässigt tillkomna spetsarne, som 

 numera fabriceras för byte med främlingar, vill jag ej inlåta mig på att söka förklara. Dylika föremål ha ju 

 föga eller intet värde for en etnografisk studie. 



