KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:<> 5. 5 



äldre än silur. Motsatsen var så skarp som möjligt och syntes oförklarlig, enär på båda 

 hållen bestämningarne utgått från försteningsförande silurlager. 



På denna punkt stod frågan, när jag 1873 lemnade min anställning såsom geolog 

 vid Sveriges Geologiska Undersökning och dermed äfven all ofhciel befattning med fjällens 

 geologi. Efter denna tid företogos ej några geologiska resor i de sydligare svenska fjäll- 

 trakterna förr än åren 1879 och 1880, då F. Svenonius i egenskap af geolog vid S. G. U. 

 besökte Jemtland och Herjedalen. Han granskade da närmare de ställen, der sibiriska 

 lager uppträda vid foten af berg, bildade af en af Sevegruppens kvartsiter, Vemdals- 

 kvartsiten, och till utseendet underlagrande denna. I en ar 1881 publicerad uppsats 1 

 sökte han tyda silurens förhållande till Vemdalskvartsiten på dessa ställen såsom ej en 

 underlagring, utan en sidolagring. Med anledning häraf uppstod någon polemik mellan 

 Svenonius och mig, en polemik som dock afstannade, sedan Svenonius sjelf sommaren 1882 i 

 Norrbotten funnit till Sevegruppen hörande bildningar öfverlagra försteningsförande lager. 2 



Hågen för fjällens intressanta och storslagna så väl natur som geologi hade emel- 

 lertid nu blifvit hos mig återväckt, och efter afslutandet af ett större geologiskt karte- 

 arbete, hvarmed jag under åren 1876 — 1881 varit sysselsatt, företog jag sommaren 1882 

 såsom rekreation en resa till Dalarnes och Herjedalens fjälltrakter. De observationer jag 

 då gjorde föranledde mig att följande sommar åter draga till fjälls, och så gick det sedan 

 åter och åter under tolf års tid. Den ena frågan efter den andra uppställde sig till be- 

 svarande, och utan att det frän början varit min afsigt, hade jag snart kommit in i en 

 genomgående revision af förhållandena icke blott i Jemtlands och Herjedalens fjälltrakter, 

 utan ännu mer i de angränsande på norska sidan, ty frågornas lösning måste sökas der 

 den bäst kunde finnas, likgiltigt om på den ena eller andra sidan om riksgränsen. 



I »Geognostisk profil öfver den skandinaviska fjällryggen mellan Östersund och 

 Levanger» hade jag på, såsom det då syntes, goda så väl petrogratiska som stratigrafiska skäl 

 paralleliserat skiffrarne i Areskutan med vissa skiffrar, som förekomma mellan Garnes 

 och Mo i Vaerdalen i Norge. De förra tillhöra Sevegruppen, de senare den af Kjerulf 

 såsom »det metamorfiske strög» betecknade zon af kristall iniska skiffrar, som i den skandi- 

 naviska fjällsträckningens riktning genomstryker Trondhjemsfältet. Bådadera bestå af 

 glimmerskiffrar, hornblendeskiffrar och gneisiga bergarter, och bådadera tycktes hvila på 

 försteningsförande silurlager. Var denna parallelisering riktig, då var ock fjällbyggningen 

 på den nämnda sträckningen i det stora hela mycket enkel, då bildade nemligen Seve- 

 gruppens skiffrar, såsom på sagda profil angafs, i stort en skål hvilande på siluriska lager, 

 och deras yngre ålder i förhållande till dessa var obestridlig. Den i fråga varande pa- 

 ralleliseringen var emellertid grundad blott på observationer efter en enda profillinie och 

 kunde i följd cleraf ingalunda anses säker. Det syntes mig derför först böra utredas, 

 huruvida den var riktig eller ej. Detta lät sig emellertid ej göra utan en ny undersökning 

 af större delen af Trondhjemsfältet, ett arbete, som tog flera somrar i anspråk. Resultatet 

 blef, att Areskutans skiffrar icke kunna paralleliseras med de nämnda i Norge, d. v. s. 

 med dem mellan Garnes och Mo i Vaerdalen, men deremot med andra, som finnas vester 



1 Till frågan om förhållandet mellan Venidals-qvartsiten och siluriska formationen. 



2 G. F. f. B. 6 s. 218. 



