KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 28. N:0 5. 7 



Hvarje sådan karta måste naturligtvis blifva i viss mån subjektiv, emedan åtskilligt i dess 

 karaktår blir beroende af den teoretiska uppfattning, som varit den ledande vid observa- 

 tionernas tydande oeh kombinering, men graden af subjektivitet förminskas väsentligt, när 

 — såsom i förevarande fall — den ledande teoretiska- uppfattningen icke var någon på 

 förhand gifven. utan så småningom utbildades under arbetets gång derigenom, att alla 

 andra tänkbara förklaringssätt efter hand eliminerades, emedan de visade sig vara ohåll- 

 bara- Jag vågar derför tro, att den föreliggande kartan gifver en väsentligt riktigare 

 framställning af de stora hufvudclragen i fjälltrakternas invecklade geologi än dess före- 

 gångare. Detaljerna hafva icke öfverallt kunnat utarbetas med lika omsorg. Området är 

 stort, alltför stort att kunna till fullo beherrskas af en man, äfven med hjelp af allt det 

 förut befintliga materialet. ' Det har derför varit nödvändigt att strängt skilja mellan 

 hufvudsak och bisak, att företrädesvis egna uppmärksamhet åt sådana delar af området, 

 der lösningen af de stora teoretiska frågorna var att vänta, under det att andra delar, 

 der arbetet hufvudsakligen bestod i uppgåendet af gränser, behandlades mera generelt. 

 De brister, som kunna förefirmas i fråga om detaljer, torde dock ej vara af den art, att 

 totalbilden derigenom väsentligen stores. 



Det område kartan framställer utgör något öfver 100,000 qv.km., af hvilka dock 

 endast omkring hälften varit föremål för i fråga varande undersökning. Området utbreder 

 sig på båda sidor om riksgränsen inom hvad som med skäl kan betecknas såsom det cen- 

 trala Skandinavien, omfattande på svenska sidan vestra delen af Jemtland, norvestra de- 

 larna af Herjedalen och Dalarne samt nordligaste delen af Vermland, och på den norska 

 södra delen af Nordre Trondhjems amt, nästan hela Söndre Trondhjems amt, norra delen 

 af Hedemarkens amt, nordöstra delen af Kristians amt samt mindre delar af Romsdals 

 och Buskeruds amt (se orienteringskartan, tan. 2). 



Områdets i geologiskt hänseende intressantaste del utgöres af det stycke af den 

 stora skandinaviska fjällsträckningen, som faller inom detsamma, nemligen från Jotun- 

 heimen och Dovre i SV. till Penningkeisen (riksrös 187) i NO. Denna sträckning är ett af 

 mänga och delvis mycket djupa dalar sönderskuret högland, hvilket har sin största höjd i SV. 

 och sedan så småningom sänker sig mot NO. Kring Jotunheimen och Dovre ligger nemligen 

 större delen af landet mer än 1,000 m. öfver hafvet, och de högsta fjälltopparne nå der en 

 höjd af öfver 2,000 m., under det att längst i NO. endast enstaka toppar öfverstiga 1,000 m. 



Afven de lägre områdena på ömse sidor om fjällsträckningen äro temligen starkt 

 kuperade; egentligt slättland förekommer ej. De jemnaste partierna ansluta sig till om- 

 rådets båda största insjöar; de finnas nemligen O. om Mjösen i Norge och kring Storsjön 

 i Jemtland. Rörande höjdförhållandenas hufvuddrag må för öfrigt hänvisas till bifogade 

 lilla höjdkarta, tafl. 3. 



1 Enär hela det område, som varit föremål för min Undersöknin», redan förut blifvit geologiskt kartlagdt, 

 har naturligtvis, såsom ock af litteraturförteckningen framgår, mycket äldre material förelegat, som under arbetets 

 gång kunnat tjena till hjelp och vägledning. Dock har detta äldre material ej varit mig till det gagn, som nian 

 möjligen skulle kunna tro, emedan de i många hänseenden helt och hållet nya synpunkter i fråga om fjällbygg- 

 naden, hvilka efter hand framställde sig för mig, nödvändiggjorde en ganska genoingående revision af nästan hela det 

 egentliga fjällområdet, en revision, som för vissa ej obetydliga delar af detsamma kan sägas vara liktydig med 

 ny rekognoscering. 



