18 A. E. TÖRNEBOHM, DET CENTRALA SKANDINAVIENS BERGBYGGNAD. 



Sevegruppen. 1 



T min första publikation rörande fjällbildningarne (1872) införde jag benämningen 

 »Sevegruppen» för vissa dels klastiska, dels kristalliniskt skiffriga, men sinsemellan, såsom 

 det syntes, nära geognostiskt förbundna bildningar, hvilka spela en mycket stor rol i 

 fjällens geologi. 2 På grund af det öfverlagringsförhållande gent emot siluren, i hvilket 

 dessa, bildningar flerstädes uppträda, ansåg jag dem då vara yngre än denna. De senare 

 undersökningar, för hvilka i detta arbete redogöres, hafva emellertid visat, att öfver- 

 lagringen i detta fall var vilseledande, i det att den icke var ursprunglig utan sekundär. 

 Den på densamma grundade åldersbestämningen blef i följd häraf oriktig; de i fråga 

 varande bildningarne äro ej yngre, utan äldre, än silur. Det oaktadt har Sevegruppens 

 afgränsning, sådan jag först bestämde den, befunnits vara i hufvudsak riktig, och namnet 

 kan derför lämpligen bibehållas, om än det vid detsamma ursprungligen fastade ålders- 

 begreppet måste förändras. 



Redan innan benämningen »Sevegruppen» kommit i användning på svenska sidan 

 hade på den norska hufvudmassan af de klastiska bergarter, hvilka jag nu vill hänföra 

 till denna grupp, af K.ierulf sammanfattats under uttrycket »Sparagmitfjeldet» (1860). 3 

 Senare bildade han namnen »Sparagmit-kvarts-fjeldet» och »Sandsten-kvarts-fjeldet» för 

 olika delar af hvad han ursprungligen kallade »Sparagmitfjeldet», men undvek att nyttja 

 detta uttryck enbart. En kollektivbenämning för Sevegruppens klastiska bildningar är 

 dock nödvändig, och vore det möjligt, skulle jag såsom sådan helst adoptera den af Kjerulf 

 ursprungligen använda, men i svenskan låter det sig ej göra att i det ord, som mot- 

 svarar det norska »fjeld», inlägga begreppet af en geologisk afdelning, och detsamma kan 

 sägas äfven om de stora kulturspråken. Jag finner det derför nödvändigt att utbyta 

 »fjeld» i uttrycket »Sparagmitfjeldet» mot någon annan term, som har mera allmän bur- 

 skap, och väljer då dertill termen »formation», särdeles som vid densamma numera ej 

 något tidsbegrepp behöfver fästas. Med »sparaginitformationen» 4 förstår jag således en 



1 Af på sid. 9 angifna skäl omnämnas i detta kapitel äfven de kainbriska kvartsiterna, ehuruväl de ej 

 tillhöra Sevegruppen. 



2 En geognostisk profil öfver den skandinaviska fjäll ryggen, s. 14. 



3 Sparagmitfjeldet, s. 3. 



4 I »Fjeldbygningen inden rektangelkartet Gausdals område» använder BJÖRLYKKE termen »sparaginit- 

 formationen» för att utmärka livad jag i detta arbete beteeknar såsom »sparagmitformationens undre afdelning». 

 Samma formations öfre afdelning kallar han kvartsitformationen >. Detta kan hafva sin förklaring i den öfre 

 afdelningens abnormt svaga utbildning inom bladet Gausdals område, men manar ej till efterföljd, emedan då just 

 de mest typiska sparagmitbildningarne skulle blifva uteslutna ur sparaginitformationen». BJÖRLYKKE säger sig 

 (s. 4) taga sparaginitformationen» med den af KJERULF gifna begränsningen, men jag har ej kunnat finna, att 

 KJERULF någonsin begagnat denna term. 



